Справа № 296/8536/17
Суддя: Галасюк Р. А.
Дата ухвалення: 2018-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/8536/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗАОЧНЕ

"08" травня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Галасюка Р.А

при секретарі Могилевець В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 23-ї роти батальйону УПП у м. Житомирі лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії БР № 055359 від 27.10.2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до інспектора патрульної поліції 23-ї роти батальйону УПП у м. Житомирі лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії БР № 055359 від 27.10.2017 року, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії БР № 055359 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд позову за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 19).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду відзив на позовну заяву, яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю (а.с. 13-14).

Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи, був повідомлений завчасно та належним чином. За таких обставин суд вважає, що можливо розглянути справу за відсутності сторін.

Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до наступного висновку.

В постанові серії БР № 055359 про адміністративне правопорушення від 27 жовтня 2017 року викладено наступні обставини, які субєктом владних повноважень інспектором патрульної поліції 23-ї роти батальйону УПП у м. Житомирі лейтенанта поліції ОСОБА_2 вважалися встановленими, що ОСОБА_1, 27 жовтня 2017 року о 22 годині 40 хвилин, керуючи транспортним засобом TOYOTA Land Cruiser 47, державний номерний знак НОМЕР_1 в місті Житомирі, по вулиці Івана Кочерги під час руху транспортного засобу не подав відповідний показчик світлового повороту відповідного напрямку руху під час повороту ліворуч на вулицю 1-го Травня, чим порушив п.2.9б ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Згідно зі ст. 289 КУпАП скаргу на постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Частиною 1 ст. 168 КАС України передбачено, що позов пред'являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

З позову та матеріалів адміністративної справи вбачається, що позивач не порушував вимог ч.2 ст. 122 КУпАП. Представник відповідача, суб'єкт владних повноважень не надав суду належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених позивачем в адміністративному позові, відзив на позовну заяву обґрунтовує твердженнями позивача, під час ознайомлення з матеріалами адміністративного правопорушення, що він не заперечує імовірність скоєння правопорушення. Доказом вини водія ОСОБА_1 вважає факт неподання заперечень та зауважень до постанови серії БР № 055359 про адміністративне правопорушення від 27 жовтня 2017 року під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Представник відповідача не надав до суду відеозапису стаціонарного відео реєстратора з машини патрульної поліції, який може підтвердити факт скоєння адміністративного правопорушення.На наданому відеозаписі нагрудної камери адміністративне правопорушення не відображено, а зафіксовано лише пояснення водія ОСОБА_1

За таких обставин суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення є недоведеною, при винесенні оскаржуваної постанови не були з'ясовані всі обставини справи, не встановлені свідки правопорушення, доказів фото-відео фіксації порушення суду не надано, а тому позовні вимоги в частині скасування постанови є обґрунтованими.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

При винесені постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, інспектором не було встановлено всіх фактичних даних справи, не у повному обсязі досліджені обставини справи, не з'ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення, доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови відповідачем не спростовані.

За вищевикладених обставин, позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими та доведеними, відповідач в судове засідання не з'явився, доказів на спростування доводів позивача суду не надав, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст.122 КУпАП, ст.ст. 6, 14, 72-77, 90,121-122, 241-243, 245-246, 250,295 КАС України, суд -

ВИ Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 23-ї роти батальйону УПП у м. Житомирі лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії БР № 055359 від 27.10.2017 року - задовольнити повністю.

Визнати протиправною постанову серії БР № 055359 від 27.10.2017 року про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення ч.2 ст. 122 КУпАП та скасувати її.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд міста Житомира.

Суддя Р. А. Галасюк