Справа № 127/11229/18
Суддя: Чернюк І. В.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/164/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2018 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Чернюка І.В.,

при секретарі Войтенко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: 21100, м. Вінниця, вулиця Зодчих, 40/59,) до інспектора роти № 1 Управління патрульної поліції у Житомирській області ОСОБА_2 (місце знаходження: 10031, м. Житомир, вул. Покровська, 96) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 Управління патрульної поліції у Житомирській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що оспорювана постанова є протиправною, порушує його права, свободи та інтереси.

Так, згідно з оскаржуваною постановою: 29.04.2018 року о 11 год. 00 хв., на автодорозі М-06 Київ-Чоп 86 км. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Lexus RX 350» д.н.з. НОМЕР_1, а саме наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу на якому знаходились пішоходи, не зменшив швидкість і не зупинився, щоб надати дорогу пішоходам, чим порушив п. 18.1 ПДР.

Позивач зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає дійсності, оскільки під час наближання ним до нерегульованого пішохідного переходу та проїзду його, пішоходів не було, що в свою чергу свідчить про відсутність порушення ним Правил дорожнього руху. Однак, незважаючи на надані позивачем пояснення, відповідач виніс оскаржувану постанову та притягнув його до адміністративної відповідальності.Крім того, відповідачем не було допитано очевидців даної події, а саме пішоходів, яким на думку відповідача було створено перешкоду.

ОСОБА_1 звертає увагу на те, що в оскаржувані постанові відсутні жодні докази, які підтверджують факт порушення останнім п. 18.1 ПДР. Висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення був зроблений лише на підставі особистих переконань інспектора поліції, який є зацікавленою особою. Також, відповідачем не було зясовані обставини передбаченні ст. 280 КУпАП, а саме чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи було вчинене адміністративне правопорушення та ряд інших. Відповідачем не було надано позивачу достатнього час для подання доказів та звернення останнього за правовою допомогою. На підставі викладеного просить позовну заяву задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, натомість надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність. Позовну заяву підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, однак надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позовної заяви відмовити з підстав зазначених в ньому.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч.2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ухвалою від 14.05.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 Управління патрульної поліції у Житомирській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пунктів 1 та 2 Розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція) розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Також, відповідно до частини першої статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Під час ознайомлення з матеріалами справи, судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем пункту 18.1 ПДР, відповідачем був наданий лише рапорт працівника поліції. На думку суду, даний документ не є належним доказом у справі, оскільки відповідно до пункту 2.2.9 Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 23.08.2012 року №747, рапорт належить до внутрішніх документів МВС України. Інших доказів, які б підтверджували обставини зазначені в оскаржуваній постанові відповідачем надано не було. Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку, однак як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення серії ВР № 320291 від 29.04.2018 року - протокол про адміністративне правопорушення інспектором УПП не складався, видео з нагрудної камери інспектора суду не надано.

Крім того, відповідачем не було відібрано пояснень в осіб, які в даний період час здійснювали перехід не регульованого пішохідного переході та були очевидцями даної події.

За таких обставин суд вважає, що при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суб'єктом владних повноважень не дотримано вимог зазначених вище норм, що порушило законні права та інтереси позивача.

Враховуючи наведене суд дійшов до висновку, що постанова про адміністративне правопорушення серії ВР № 320291 від 29 квітня 2018 року є незаконною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищесказаного та керуючись ст. 7, ч. 1 ст. 126, п. 1 ч. 1 ст. 247, 293 КУпАП ст.ст. 72, 77, 118-119,122, 243-244,246, 262, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: 21100, м. Вінниця, вулиця Зодчих, 40/59,) до інспектора роти № 1 Управління патрульної поліції у Житомирській області ОСОБА_2 (місце знаходження: 10031, м. Житомир, вул. Покровська, 96) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - задовольнити.

Скасувати постанову ВР № 320291 від 29 квітня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 255 грн., винесену інспектором роти № 1 Управління патрульної поліції у Житомирській області ОСОБА_2 та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя