Справа № 521/4407/18
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/4407/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2018 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Свида Л.І. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та незаконними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії, зобов`язання відповідача зробити перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії, за весь час починаючи з 18.12.2010 року з урахуванням того, що до складу грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, повинні бути включені матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, індексація та грошова допомога при звільненні, зобов`язання відповідача здійснити доплату частини не виплаченої позивачу пенсії за весь час починаючи з 18.12.2010 року.

Позов обґрунтований позивачем тим, що йому призначена пенсія з 18 грудня 2010 року за вислугу років на підставі довідок Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ) про розмір грошового забезпечення за 24 останніх календарних місяця служби перед звільненням, проте до розрахунку пенсії не включені додаткові види грошового забезпечення: матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, індексація та грошова допомога при звільненні.

На підтвердження показників додаткових видів грошового забезпечення позивач надав до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідку разом із заявою про перерахунок пенсії, однак відповідач відмовив позивачу у задоволенні його заяви, що і стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

За цією позовною заявою відкрито письмове провадження у відповідності до ст. 263 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву.

Відповідачем надано до суду та направлено позивачу відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова допомога на оздоровлення, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні не входять до грошового забезпечення для перерахунку пенсії, оскільки мають тимчасовий характер, залежать від певних обставин, їх розмір не є фіксованим, а виплата здійснюється у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України на відповідний рік, тому вони не можуть бути враховані при призначенні пенсії військовослужбовцям.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивачем подана заява до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про перерахунок пенсії, додатком до якої надана довідка від 23.01.2018 року щодо розміру (сум) допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні за період з 01.12.2008 року по 30.11.2010 року (аркуш справи 9).

Згідно наданої довідки вбачається, що за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням позивачем отримані у складі грошового забезпечення суми, які не враховані на момент призначення пенсії, а саме: допомога на оздоровлення в розмірі 7059,60 грн., матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 2400 грн., індексація грошового забезпечення у розмірі 2021,71 грн. та грошова допомога при звільненні у розмірі 41671,85 грн.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області листом №389/Л-11 від 20.02.2018 року (аркуш справи 7) відмовлено позивачу у перерахунку пенсії з підстав не можливості та відповідних повноважень щодо перевірки правильності оформлення та відповідності чинному законодавству довідок, що і стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом про визнання відмови відповідача в перерахунку пенсії протиправними та зобов`язання відповідача вчинити дії щодо перерахунку пенсії.

Відповідно до положень ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються, зокрема, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року, пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

В п. 1, 3 постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення та затверджені додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у розмірах, згідно, зокрема, з додатком 25, а п. 5, 6 цієї Постанови визначені умови, та розмір та порядок виплати грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги при звільненні, тощо.

Відповідно до п. 30.1, 30.3 розділу ХХХ «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженої наказом Міністра оборони України №260 від 11.06.2008 року та п. п. 3 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 року, особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом та набули право на щорічну основну відпустку, один раз на рік надається грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Згідно із п. 33.1, 33.3 розділ ХХХІІІ «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» та п. 3 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 року, особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять службу за контрактом, для вирішення соціально-побутових питань один раз на рік надається матеріальна допомога в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Розмір матеріальної допомоги установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

До місячного грошового забезпечення, з якого визначається матеріальна допомога, включаються посадові оклади, оклади за військовими званнями та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

При цьому, одноразова грошова допомога при звільненні не є тою виплатою, з якої обчислюється пенсія з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до п. 2 розділу І «Переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1170 від 22.12.2010 року, одноразова грошова допомога військовослужбовцям при звільненні з військової служби є виплатою, на яку не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, одноразова грошова допомога при звільненні не входить до додаткового грошового забезпечення, яке повинно враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема, військовослужбовців. Одноразова допомога при звільненні не пов`язана з виконанням позивачем своїх службових обов`язків та отримання її пов`язана саме з фактом звільнення зі служби.

Правова позиція з цього питання викладена у постанові від 06.02.2018 року Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №761/28228/15-а, в якій містяться висновки щодо віднесення до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а також не віднесення до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, одноразової грошової допомоги при звільненні.

У відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України суд має враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія.

Крім того, з наданої до суду позивачем довідки Південного регіонального управління Державної прикордонної служби від 23.01.2018 року щодо розміру (сум) допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні за період з 01.12.2008 року по 30.11.2010 року вбачається, що утримання та сплата страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із сум нарахованих (виплачених) грошової допомоги при звільненні та індексації грошового забезпечення не проводилось.

Враховуючи те, що утримання та сплата страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із сум нарахованих (виплачених) індексації грошового забезпечення не проводилось, індексація грошового забезпечення також не входить до додаткового грошового забезпечення, яке повинно враховуватися при нарахуванні пенсії позивача.

З врахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про протиправні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку позивачу пенсії з урахуванням таких видів грошового забезпечення, як грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Однак, позовні вимоги позивача в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у перерахунку пенсії, зобов`язання відповідача зробити перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії, за весь час починаючи з 18.12.2010 року з урахуванням того, що до складу грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, повинні бути включені індексація та грошова допомога при звільненні, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити доплату частини не виплаченої позивачу пенсії за весь час починаючи з 18.12.2010 року, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів.

Таким чином, задоволенню підлягає позовна вимога позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити позивачу різницю в пенсії за минулий час за 12 місяців з дати подання додаткових документів, тобто, з 07.02.2018 року.

Щодо доводів позивача про необхідність здійснити доплату частини не виплаченої позивачу пенсії за весь час починаючи з 18.12.2010 року, в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки перерахунок пенсії з моменту призначення можливий тільки в разі зміни розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії у розмірах, встановлених законодавством, а також в разі, якщо такий перерахунок не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідку для перерахунку пенсії, у відповідності до ч. 3 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Суд звертає увагу, що в даному випадку, в спірних правовідносинах, зміни розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення, або введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії не відбувалося, а тому ця норма і не може бути застосована.

Перерахунок пенсії має бути здійснений з підстав надання пенсіонером додаткових документів, які підтверджують розмір пенсії.

Щодо тверджень відповідача в відзиві на позовну заяву про пропущення позивачем строку звернення до суду, слід зазначити, що позивач обґрунтовує необхідність виплати йому пенсії з дати її призначення з посиланням на ч. 3 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та враховуючи наявність вини органів пенсійного фонду в отриманні ним пенсії в меншому розмірі, а тому в даному випадку строк звернення до суду позивачем не пропущений.

З позовної заяви вбачається, що порушення відповідачем прав позивача, з метою захисту яких він звернувся до суду, позивач пов`язує з наданням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області відмови від 20.02.2018 року № 389/Л-11 у перерахунку пенсії за результатами розгляду його звернення щодо перерахунку пенсії та доданих до нього документів.

Позивач звернувся до суду з цим позовом 16.03.2018 року, а дізнався про порушення своїх прав після отримання довідки Південного регіонального управління Державної прикордонної служби від 23.01.2018 року, а тому строк звернення до суду з цим позовом позивач не пропустив.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107) про визнання протиправними та незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у перерахунку пенсії, зобов`язання відповідача зробити перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії, за весь час починаючи з 18.12.2010 року з урахуванням того, що до складу грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, повинні бути включені матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, індексація та грошова допомога при звільненні, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити доплату частини не виплаченої позивачу пенсії за весь час починаючи з 18.12.2010 року задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань з виплатою різниці в пенсії за минулий час за 12 місяців з дати подання додаткових документів, тобто з 07.02.2018 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 295 КАС України, учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Апеляційна скарга подається відповідно до п. 15.5 ч. 1 розділу VІІ Перехідних положень КАС України учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.І. Свида

.