Справа № 804/8452/16
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2018 року

Київ

справа №804/8452/16

адміністративне провадження №К/9901/7977/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Ханової Р.Ф., Олендера І.Я.

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Офісу великих платників податків ДФС на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.02.2017 (суддя Степаненко В.В.)

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.08.2017 (судді Сафронова С.В., Чепурнов Д.В., Мельник В.В.)

у справі №804/8452/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АрселорМіттал Кривий Ріг»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - Товариство) звернулось до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС, правонаступником якої є Офіс великих платників податків ДФС (далі - ДФС) від 04.10.2016.

Позов мотивовано тим, що за наслідками проведеної перевірки відповідач дійшов помилкового висновку про те, що господарські операції позивача з його контрагентами не мали реального характеру.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.02.2017, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.08.2017 позов задоволено:

визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення 04.10.2016 року №.

стягнуто на користь позивача судові витрати у розмірі 634 920, 21 грн.

Не погодившись з судовими рішеннями ДФС звернулась з касаційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просила їх скасувати та відмовити у задоволенні позову. При цьому скаржник зазначив, що суди дійшли помилкового висновку про обґрунтованість заявленого адміністративного позову невірно оцінивши залучені до справи докази.

Товариство відзиву на касаційну скаргу не надало, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що за наслідками документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з питань з питань дотримання вимог податкового законодавства при формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість по здійсненим фінансово-господарським операціям складено акт від 26.09.2016 року, в якому викладено висновки контролюючого органу про наявність в діяльності позивача порушень п.44.1 ст.44, пп. «а» п.198.1 та абзаців першого та другого пп.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, пп.1 п.4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року за №21, що призвело до завищення суми податкового кредиту на загальну суму податку на додану вартість у розмірі 28 218 676 грн. та завищення суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку на загальну суму 28 218 676 грн.

На цій підставі відповідачем 04 жовтня 2016 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 28 218 676 грн., та накладено штрафні (фінансові) санкції у розмірі 14 109 338 грн.

Свої дії щодо прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення ДФС мотивує тим, що перевіркою встановлено відсутність доказів реального виконання укладеного між позивачем та його контрагентами-постачальниками, переліченими у акті перевірки, а надані Товариством первинні документи не підтверджують фактичне виконання угод. Крім того, щодо керівників ТОВ «Варуна Торг», яке задіяне в ланцюгу постачання сировини, порушено кримінальну справу.

Спірні правовідносини внормовано приписами Податкового Кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та нормативними актами, прийнятими на їх виконання, в редакціях, що діяли на час їх виникнення.

З огляду на приписи статей 14,44,198,200 Податкового Кодексу України господарські операції для визначення податкових зобов'язань мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень, водночас суб'єкт господарювання має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Здійснивши системний аналіз залучених до справи доказів та правильно застосувавши під час розгляду справи норми матеріального та процесуального права, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку щодо обґрунтованості заявленого адміністративного позову, оскільки висновки ДФС щодо порушення Товариством вимог податкового законодавства та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» спростовано під час розгляду справи.

Так, залученими до матеріалів справи доказами належним чином підтверджено реальність виконання укладених між позивачем та його контрагентами-постачальниками : ТОВ «Будівельно-інженирінгове підприємство «Інвеститор», ТОВ «Промліга», ТОВ «Торговий дім «Турбогазтехнологія», ПП Виробниче об'єднання «Укрпромсірвіс», ТОВ «НВО Укрмехремчермет», ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Електропривід-ЛТД», ТОВ «МК-Монтаж», ТОВ «Треі-Україна», ТОВ «Стройбетон», ТОВ «Альтернатива техноплюс», ТОВ «Торгівельно-промислове об'єднання «Аріста», ТОВ «Валкос Груп», ТОВ «Дніпрогума», ТОВ фірма «Електропостачзбут», ТОВ «Нікопольський металургійний завод», ТОВ «Торгово-промислова компанія «Омега-Автопоставка», ТОВ «Полімертехнологія», ТОВ «СЬОР-РЕФ ГРУП», ТОВ «Тателектромаш-сервіс», ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Адамант», ПП «Ювікс», а також виконавцями послуг і робіт: ТОВ «Дорводгазбуд», ТОВ «Еталонбудсервіс», ТОВ «Проммонтаж-М», ТОВ «Даніелі Хеві Машінері Інжинірінг», ТОВ «Криворіжспецремонт», ТОВ «Он Лайн Еір», ТОВ «Прайд-Компані», ТОВ «ЕСК», Концерн «Стальпромбуд», ПП Виробниче об'єднання «Укрпромсірвіс», ТОВ «Чалекс», ТОВ «Торгівельний будинок «Брянківська вугільна компанія», ТОВ «Втормет Консалтінг», ТОВ «Маркет Інвест», ТОВ «УКР МЕТ», ТОВ «Кривбасметалстіл», ТОВ «Будівельно-монтажне управління №30», ТОВ «МЖК Груп», ТОВ «Тондо», ПП «Гефест Плюс», ПП «Сігма», ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Електропривід-ЛТД», ТОВ «МК-Монтаж», ТОВ «Хайтек», ТОВ «Треі-Україна», ТОВ «НВП Адамант», ТОВ «Реммаркбуд», ТОВ «Бел-Пак», ТОВ «Голметресурс», ТОВ «Інкорпорація», ТОВ «Процесс-Інжиніринг», ТОВ «ПКП «Укрпромтехнологія» договорів постачання та договорів виконання робіт та того, що отримане за вказаним договорами Товариство використовувало у своїй господарській діяльності.

Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено, що дії позивача та його контрагентів щодо виконання укладених договорів спричинили рух активів Товариства у процесі здійснення господарських операцій і реальні зміни його майнового стану.

З огляду на це, судами обґрунтовано зроблено висновок про правомірність формування позивачем своїх податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податкових пільг з урахуванням результатів здійснення вищезгаданих господарських операцій.

Натомість, в порушення приписів частини 2 статті 71 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2017р.) відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами протилежне.

Безпідставним є посилання скаржника на здійснення досудового слідства щодо посадових осіб ТОВ «Варуна Торг» , оскільки на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції вироку у справі, що підтверджує доводи ДФС щодо протиправності дій позивача у спірних правовідносинах, не винесено, а ТОВ «Варуна Торг» безпосередньо з позивачем жодних господарських угод не укладало та не є постачальником або виконавцем за укладеними Товариством договорами.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга ДПІ не спростовує правильність доводів якими мотивовані судові рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судами доказів та не дає підстав вважати висновки судів першої та апеляційної інстанцій помилковими, а застосування судами норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до частини 3 статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС залишити без задоволення, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.02.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.08.2017 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді І.А. Гончарова

І.Я. Олендер

Р.Ф. Ханова