Справа № 162/1177/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 червня 2018 року

м. Київ

справа №162/1177/16-а

адміністративне провадження №К/9901/45474/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стародуба О.П.,

суддів - Коваленко Н.В.., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області, в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо проведення перерахунку йому пенсії відповідно до вимог постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015р. по справі №876/11343/14, без збереження попередньо визначеного розміру 90% суми його заробітної плати для обчислення розміру пенсії та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до вимог вказаної постанови суду із збереженням попередньо визначеного розміру 90% суми його заробітної плати для обчислення розміру пенсії згідно ст. 37 Закону України "Про державну службу" в редакції на момент призначення пенсії, а також із збереженням попередньо визначеного базового місяця індексації пенсії та коефіцієнтів коригування пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача були відсутні законні підстави для проведення перерахунку його пенсії із застосуванням зменшеного на 10% загального відсотку розрахунку пенсії від заробітку (з 90% до 80%).

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 05.01.2017р. позов задоволено. Визнано протиправними дії відповідача щодо проведення перерахунку позивачу пенсії відповідно до вимог постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015р. по справі № 876/11343/14, без збереження попередньо визначеного розміру 90% суми його заробітної плати для обчислення розміру пенсії згідно ст. 37 Закону України "Про державну службу" в редакції на момент призначення пенсії, а також без збереження попередньо визначеного базового місяця індексації пенсії та коефіцієнтів коригування пенсії.

Зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до вимог постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015р. по справі № 876/11343/14, із збереженням попередньо визначеного розміру 90% суми заробітної плати позивача для обчислення розміру пенсії згідно ст. 37 Закону України "Про державну службу" в редакції на момент призначення пенсії, а також із збереженням попередньо визначеного базового місяця індексації пенсії та коефіцієнтів коригування пенсії.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017р. скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою в позові відмовлено.

З рішенням суду апеляційної інстанції не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на те, що відповідачем при виконанні постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015р. у справі №876/11343/14 (№162/774/14-а) застосовано невірний відсоток суми пенсії для обчислення її розміру згідно ст.37 Закону України «Про державну службу» в редакції на час призначення пенсії.

Заперечення на касаційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

В ході розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015р. скасовано постанову Любешівського районного суду Волинської області від 14.08.2014р. по справі №162/774/14-а та прийнято нову, якою визнано протиправними дії відповідача щодо не включення позивачу сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за безперервну працю в державних органах, надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії та індексації заробітної плати до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії позивачу, відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" з 02.12.2013р.

Зобов'язано відповідача провести перерахунок пенсії позивачу з 02.12.2013р. з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за безперервну працю в державних органах, надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії та індексації заробітної плати з 01.02.2003 року по 01.02.2008р., згідно довідки управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі про складові заробітної плати від 29.05.2014р. №2072/04-50, №2073/04-50, №2074/04-50, до складових заробітної плати, що враховуються для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при виконанні постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015р. по справі № 876/11343/14 неправомірно проведено перерахунок пенсії позивача з визначенням її в розмірі 80% суми його заробітної плати для обчислення розміру пенсії згідно ст. 37 Закону України „Про державну службу" в редакції 2015 року, чинній на момент проведення такого перерахунку, замість в розмірі 90% суми його заробітної плати для обчислення розміру пенсії, згідно ст.37 Закону України „Про державну службу" в редакції на момент призначення позивачу пенсії, а також при проведенні розрахунку його пенсії на виконання вказаного судового рішення без збереження всіх коефіцієнтів коригування та попередньо визначеного базового місяця індексації пенсії.

В свою чергу, скасовуючи рішення суду першої інстанції та постановляючи нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015р. у справі №876/11343/14 (№162/774/14-а) визнано право позивача на включення сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за безперервну працю в державних органах, надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії та індексації заробітної плати до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії та виплату пенсії у розмірі з врахуванням вказаних складових, з 02.12.2013р., яка виконана пенсійним органом, а, відтак, вимога позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо проведення перерахунку позивачу пенсії, відповідно до вимог постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015р. по справі №876/11343/14, без збереження попередньо визначеного розміру 90% суми його заробітної плати для обчислення розміру пенсії та зобов'язання вчинити дії, є безпідставною.

Проте, з такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів не погоджується з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" ( в редакції чинній на момент проведення перерахунку) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ч. 2 ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції чинній на момент призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Частиною 5 вказаної статті передбачено, що за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з урахуванням стажу роботи на державній службі позивачу у 2013 році призначено пенсію у розмірі 90% від заробітку у відповідності до положень ч. 2 ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції чинній на момент призначення пенсії). Оскільки перерахунок раніше призначеної пенсії здійснювався на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015р. по справі №876/11343/14, якою зменшення відсоткового розміру пенсії з 90 на 80 передбачено не було, інших передбачених законом підстав для перерахунку пенсії на той час не було, в тому числі із зменшенням її відсоткового розміру, а тому висновки апеляційного суду щодо правомірності дій відповідача при перерахунку пенсії позивачу не можна визнавати обґрунтованим.

Відповідно до статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Колегія суддів враховуючи викладене, прийшла до висновку, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону, а тому постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а постанова суду першої інстанції залишенню в силі.

Керуючись статтями 345, 349, 352, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017р. скасувати, а Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 05.01.2017р. залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Н.В. Коваленко

В. М. Кравчук