Справа № 823/652/18
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/652/18 Суддя (судді) першої інстанції: А.В. Руденко
Суддя-доповідач - Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.03.2018 (м. Черкаси, дата виготовлення повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату раніше призначеного грошового утримання в новому його розмірі станом на 01.12.2017, визначивши його конкретний розмір на підставі наданих документів.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16.03.2018 у задоволенні адміністративного ОСОБА_3 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що позивач має обґрунтоване право на проведення перерахунку та виплату раніше призначеного грошового утримання в новому його розмірі станом на 01.12.2017.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що підвищення прожиткового мінімуму призводить до автоматичного збільшення суддівської винагороди, а значить і розміру грошового утримання судді у відставці.

Позиція відповідача обґрунтована тим, що перерахунок призначених пенсій здійснюється відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, всупереч якого позивач не подав заяву за формою, яка передбачена додатком 2, та довідку про заробітну плату (дохід)

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно з ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Згідно довідки №211/16-вих./04-45/16 від 12.12.2016, виданої апеляційним судом Черкаської області, суддівська винагорода судді, який працює за відповідною посадою станом на 01.01.2016, складає 26400 грн, зокрема, оклад - 17600 грн, надбавка за вислугу років - 8800 грн.

Розмір довічного грошового утримання позивача становить 21648 грн (26400,00 х82%).

11.12.2017 позивач звернувся до апеляційного суду Черкаської області із заявою, у якій вказав, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01.12.2017 прожитковий мінімум збільшився та просив видати довідку про розмір суддівської винагороди працюючого на аналогічній посаді судді апеляційного суду Черкаської області станом на 01.12.2017 для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

У відповідь на заяву від 11.12.2017 апеляційний суд Черкаської області надав позивачу довідку від 14.12.2017 №81/17-вих/04-24/17, згідно з якою розмір суддівської винагороди працюючого судді апеляційного суду Черкаської області станом на 01.12.2017, який не пройшов оцінювання, становить 17600 грн, надбавка за вислугу років 50% - 8800 грн, разом 26400 грн.

23.01.2018 позивач звернувся до апеляційного суду Черкаської області із заявою, у якій вказав, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 01.12.2017 прожитковий мінімум збільшився та просив видати довідку про розмір суддівської винагороди працюючого на аналогічній посаді судді апеляційного суду Черкаської області з моменту її збільшення для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

У відповідь на заяву від 23.01.2018 апеляційний суд Черкаської області надав позивачу довідку від 26.01.2017 №8/17-вих/04-24/17, згідно з якою розмір суддівської винагороди працюючого судді апеляційного суду Черкаської області станом на 01.01.2017, який не пройшов оцінювання, становить 17600 грн., надбавка за вислугу років 50% - 8800 грн, разом 26400 грн.

30.01.2018 позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області із заявою про перерахунок суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якій просив здійснити черговий перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.12.2017 - дати останньої зміни розміру суддівської винагороди діючого судді в бік його збільшення та визначити його конкретний грошовий розмір і забезпечити його виплату в новому розмірі на дату чергової виплати грошового утримання.

Відповідач надав позивачу відповідь листом від 05.02.2018 №20/л-10, у якому зазначив про відсутність підстав для перерахунку, вказавши, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Позивач, не погоджуючись з вказаною відмовою відповідача, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог дійшов до висновку, що посилання позивача на Закон України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», згідно яких прожитковий мінімум у 2017 році на одну працездатну особу становить з 1 грудня 1762 гривні є необґрунтованим, оскільки застосуванню підлягає Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Положеннями ст.130 Конституції України передбачено, що розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Станом на момент виникнення спірних правовідносин, розмір посадового окладу судді регулюється статтею 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.3 ст.135 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», базовий розмір посадового окладу судді визначається, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до п. 22 Р. ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402 право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Натомість, згідно п. 23 цього розділу до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., NN 41-45, ст.529; 2015 р., NN 18-20, ст. 132 із наступними змінами).

Згідно ч. 3 ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. № 2453-VI посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, а оклади інших суддів встановлюються пропорційно до посадового окладу судді місцевого суду з відповідним коефіцієнтом.

Разом з цим, відповідно до пункту 24 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VІІІ зазначено, що розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, визначається з 01 січня 2017 року залежно від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року.

Частиною 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII, що набрав чинності з 01.01.2017, установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Оскільки інститут мінімальної заробітної плати є міжгалузевим інститутом, колегія суддів приходить до висновку, що положення Закону № 1774 не втручаються у регулювання відносин судоустрою, проте, ними запроваджено зміни по відношенню до загального правового регулювання розміру заробітної плати, що має бути враховано при визначенні її величини.

Відповідно до положень ст. ст. 148,149 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону України, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним Кодексом України.

Враховуючи те, що Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» видатки на оплату суддів, що не пройшли кваліфікаційне оцінювання, виходячи з посадового окладу 32000,00 грн, не передбачені, відповідач не мав правових підстав для проведення перерахунку позивачу грошового утримання, який не пройшов кваліфікаційне оцінювання, у іншому розмірі, який не передбачений Законами України № 1402, № 2453.

Як вбачається з приписів Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII від 06.12.2016 суддівська винагорода суддів починаючи з 01.12.2017 не зросла, що і підтверджується довідками апеляційного суду Черкаської області від 14.12.2017 №81/17-вих/04-24/17 та від 26.01.2017 №8/17-вих/04-24/17.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що посилання позивача на Закон України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», згідно яких прожитковий мінімум у 2017 році на одну працездатну особу становить з 1 грудня 1762 гривні є необґрунтованим, оскільки застосуванню підлягає Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не надано належних доказів щодо наявності правових підстав для зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату раніше призначеного грошового утримання в новому його розмірі станом на 01.12.2017, визначивши його конкретний розмір на підставі наданих позивачем документів, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції та не можуть бути підставами для її скасування, позивачем не наведено обставин наявності протиправних дій з боку відповідача, порушення ним норм чинного законодавства при виконанні своїх функцій.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.03.2018 - без змін.

Постанова набирає законної з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 18.06.2018.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна