Справа № 804/2835/17
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2018 рокусправа № 804/2835/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Головко О.В.

судді: Суховаров А.В. Ясенова Т.І.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Приватного підприємства «Аграрне золото України» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2017 року (суддя Букіна Л.Є.) в адміністративній справі

за позовом Приватного підприємства «Аграрне золото України»

до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов Приватного підприємства «Аграрне золото України», в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 29.03.2017 № НОМЕР_1.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області було проведено планову виїзну перевірку ПП «Аграрне золото України» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, за результатами якої складено акт від 15.03.2017 № 2256/04-36-14-02/34561704.

В ході перевірки податковим органом встановлені порушення з боку позивача пп.14.1.11 п.14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 343828,00 грн., у тому числі за 2015 рік на суму 2520,00 грн., за 2016 рік на суму 341308,00 грн. висновку ґрунтуються на тому, що у позивача обліковується кредиторська заборгованість, яка виникла у 2013 році по взаємовідносинам з ТОВ «Кійторгпром», а тому така заборгованість є безнадійною і безпідставно включена платником податків до податкової звітності.

За результатами перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.03.2017 № НОМЕР_1, згідно з яким ПП «Аграрне золото України» збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 429155 грн., у тому числі за податковим зобовязанням 343828 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 85327 грн.

Надаючи оцінку обґрунтованості та правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 14 Податкового кодексу України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак, зокрема, заборгованість за зобовязаннями, щодо яких минув строк позовної давності. Фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. Безповоротна фінансова допомога це, сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності.

Згідно з пунктом 5 Підрозділу 4 «Особливості справляння податку на прибуток підприємств» Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України норми пункту 159.1 статті 159 цього Кодексу не поширюються на заборгованість, що виникла у зв'язку із затримкою в оплаті товарів, виконаних робіт, наданих послуг, якщо заходи щодо стягнення таких боргів здійснювалися до набрання чинності розділом III цього Кодексу. З метою оподаткування відображення в обліку продавця та покупця такої заборгованості здійснюється до повного погашення чи визнання такої заборгованості безнадійною.

Статтею 134 Податкового кодексу України визначено, що обєктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Статтею 135 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування є грошове вираження обєкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Кійторгпром» (Постачальник) та ПП «Нові ниви» (Покупець) укладено договір поставки № 01/12-12 від 01.12.2012, відповідно до умов якого Постачальник зобовязується передати в установлений строк товар у власність Покупцю, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити на умовах договору товар (насіння соняшнику, продукти переробки насіння соняшнику, інші продукті харчування).

Перевіркою встановлено, позивачем не заперечується, що по рахунку 631 «розрахунки з вітчизняними постачальниками» обліковується кредиторська заборгованість по взаємовідносинам з постачальником ТОВ «Кійторгпром» в сумі 1896156, 64 грн.

Також податковим органом та судом першої інстанції вірно встановлено, що останні операції між ПП «аграрне золото України» та ТОВ «Кійторгпром» здійснювалися у жовтні 2013 року.

Суд також обґрунтовано послався на норми ст. 257 Цивільного кодексу України, згідно з якою загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Суд першої інстанції також вірно зазначив, що ПП «Аграрне золото України» та ТОВ «Кійторгпром» скористалися таким правом та уклали Додаткову угоду № 1 від 01.10.2015 до Договору поставки № 01/12-12 від 01.12.2012, згідно з якою п. 11.5 Договору викладено у наступній редакції: «Сторони домовилися, що згідно зі ст. 259 Цивільного кодексу Україні, до зобов'язань, які випливають з умов даного Договору, встановлюється позовна давність строком в 5 (пять) років».

Разом з тим, суд першої інстанції необґрунтовано не погодився з твердженнями представника позивача, що додаткова угода є невідємною частиною основного договору та була надана до перевірки разом з основним договором.

В мотивувальній частині оскаржуваної постанови суд зазначив, що в акті перевірки та додатку № 4 до акта перевірки відсутнє будь-яке посилання на наявність додаткової угоди № 1 від 01.10.2015 до договору поставки № 01/12-12 від 01.12.2012. Акт перевірки від 15.03.2017 № 2256/04-36-14-02/34561704 підписаний директором та головним бухгалтером підприємства 15.03.2017 без зауважень, заперечення на акт перевірки не надавалися. Також під час перевірки позивачем не складався перелік документів, які надавалися до перевірки. А тому позивачем не доведено, що додаткова угода № 1 від 01.10.2015 була надана під час проведення перевірки.

Проте суд першої інстанції не взяв до уваги норми Кодексу адміністративного судочинства України, частиною 2 статті 77 якого встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відсутність в акті перевірки та в додатку № 4 до Акту перевірки чіткого переліку досліджених первинних документів має тлумачитися на користь платника податків.

Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги, що додаток № 4 до акту перевірки взагалі не підписаний уповноваженими особами ПП «Аграрне золото України», що ставить під сумнів його надання податковим органом одночасно з Актом перевірки, про що зазначає позивач.

Разом з тим, у вказаних документах зазначено, що до перевірки було надано договори купівлі-продажу та контракти, укладені з постачальниками товарів (робіт, послуг), які були досліджені перевіряючими вибірковим порядком.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами позивача, що податковим органом необґрунтовано не взято під час перевірки до уваги Додаткову угоду № 1 від 01.10.2015 до Договору поставки № 01/12-12 від 01.12.2012, що не дає підстави для висновку щодо наявності безнадійної заборгованості по взаємовідносинах з ТОВ «Кійторгпром» та, як наслідок, протиправності податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції ухвалено постанову з порушення норм матеріального права, що тягне за собою її скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Аграрне золото України» задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2017 року в адміністративній справі № 804/2835/17 скасувати.

Позов Приватного підприємства «Аграрне золото України» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № НОМЕР_1 від 29.03.2017.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь Приватного підприємства «Аграрне золото України» документально підтвердженні судові витрати у сумі 16093(шістнадцять тисяч девяносто три) грн. 30 коп.

Постанова суду набирає законної сили з 07 червня 2018 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 12 червня 2018 року.

Головуючий суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова