Справа № 161/4613/18
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 рокуЛьвів№ 876/4035/18

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Качмара В.Я.

з участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Міжрегіональної митниці ДФС на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 квітня 2018 року суддя Рудська С.М., час ухвалення 09:48 год., місце ухвалення м.Луцьк у справі № 161/4613/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міжрегіональної митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил, повний текст складено 26.04.2018р., -

В С Т А Н О В И Л А:

28.03.2018 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову Міжрегіональної митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 0015/12600/17 від 15.03.2018 та визнанні його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 115282,74 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що надання ТОВ "Девайт" передбачених ч. 3 ст. 335 МК України документів до митної декларації, отриманих у законному порядку від відправника фірми "DLC INTERNATIONAL LTD", W.T.C. 1E Conference House, 152 Morrison street, Edinburgh, Midlothian, EH3, 8EB, Scotland (Шотландія), не може свідчити про спрямованість його дій на неправомірне зменшення розміру належних до сплати митних платежів, що є обов'язковою ознакою порушення, передбаченого статтею 485 МК України. Подані до митного контролю товаросупровідні документи не підроблені та не визнані у встановленому Господарським кодексом України порядку не дійсними.

Інших, відмінних від поданих на митниці документів, ТОВ "Девайт", на момент митного оформлення не мало і не знало про їх існування.

Крім того, у відповідності до умов поставки відповідальність за перетин кордону, доставку товару до м. Рівне і надання документів несе компанія продавець - "DLC INTERNATIONAL LTD", W.T.C. 1E Conference House, 152 Morrison street, Edinburgh, Midlothian, EH3, 8EB, Scotland. Відповідач в описовій частині постанови вказує, що ОСОБА_2 при перетині митного кордону подав до митного контролю рахунок фактуру № 44-09-R від 21.09.2017 року з відмінними даними щодо вартості автомобіля "Рено Мастер" номерний знак GTC ML08 у порівнянні з даними отриманими митницею від польських продавців цього ж автомобіля. ОСОБА_2 в ТОВ "Девайт" не працював, за дії щодо подання документів до митного контролю на ОСОБА_2 митницею складений протокол про порушення митних правил №0016/12600/17.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 квітня 2018 року позов задоволено.

Міжрегіональна митниця ДФС оскаржила дане рішення з підстав неповного з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального права.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що під час здійснення митницею контрольних заходів, відповідно до наданих продавцем документів з ОСОБА_3 встановлено, що продавцем автомобіля є саме «Adamowscy SP.Z.O.O.», що 22.09.2017 продав автомобіль ОСОБА_4.

При цьому, з метою ввезення та введення в вільний обіг автомобіля на митній території України 26.09.2017 ОСОБА_1 (директор ТОВ «Девайт») подано ЕМД до якої надано інвойс на придбання автомобіля від 21.09.2017.

Відповідно до автоматизованої системи митного оформлення «ІНСПЕКТОР» перевізником зазначено ТОВ «Девайт», а водієм який перетинав на даному автомобілі митний кордон та надавав при перетині кордону документи був саме ОСОБА_2. За даним фактом Голосіївським районним судом м. Києва винесено постанову по справі № 752/6091/18 згідно якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 т. 483 МК України.

Тобто, ТОВ «Девайт» в особі його директора ОСОБА_1 свідомо завдяки домовленості з ОСОБА_2 подано для митного оформлення та митного контролю документи, що містять неправдиві відомості, щодо дійсної фактурної вартості транспортного автомобіля, з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів.

Зазначає, що копії документів, що надавались апелянтом до матеріалів справи отримані засобами електронного звязку (еmail) на офіційну поштову скриньку у вигляді сканованих копій, і під саме визначення електронного документу не підпадають, оскільки за оригінальним їх укладенням не підлягали обовязкового накладенню на них Електронного цифрового підпису, крім того на копіях зазначених документів містяться підписи сторін яких дані документи стосуються.

В розумінні ст.49 МК України, митна вартість це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митна вартість товарів, що визначається за резервним методом не може бути визначена та заявлена позивачем в ЕМД меншою ніж вартість зазначена в товаросупровідних документах, в яких міститься інформація, щодо фактичної вартості товару та фактично сплачена за цей товар, яка відповідно до митного та податкового законодавства є базою оподаткування.

Просить скасувати рішення та прийняти нове, якою відмовити в задоволенні позову.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника митниці, яка просить апеляційну скаргу задоволити, представника позивача, який просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Девайт».

Постановою в.о. начальника Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби від 15.03.2018 року у справі про порушення митних правил № 0015/12600/17 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного порушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України і накладено штраф в розмірі 115282,74 грн., оскільки останній заявив в митній декларації UA204010/2017/226259 від 26.09.2017 року неправдиві відомості щодо дійсної, фактурної вартості транспортного засобу "Рено Мастер" номерний знак GTC ML08 з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів. (а.с. 13-17).

Електронна митна декларація (далі ЕМД) UA204010/2017/226259 на автомобіль "Рено Мастер" номерний знак GTC ML08 оформлялася на підставі поданих відправником компанією "DLC INTERNATIONAL LTD", W.T.C. 1E Conference House, 152 Morrison street, Edinburgh, Midlothian, EH3, 8EB, Scotland документів.

У відповідності до умов поставки відповідальність за перетин кордону, доставку товару до м. Рівне і надання документів несе компанія продавець - "DLC INTERNATIONAL LTD", W.T.C. 1E Conference House, 152 Morrison street, Edinburgh, Midlothian, EH3, 8EB, Scotland.

До ЕМД надано рахунок-фактуру від 21.09.2017 року № 44-09-R, в якому зазначено, що вартість автомобіля становить 4200 євро, що станом на 26.09.2017 року складає 131165,86 грн. Відповідно до ЕМД продавцем та експортером автомобіля є компанія «DLS INTERNATIONAL LTD» W.N.C, одержувачем ТОВ «Девайт». Декларантом в ЕМД заявлено митну вартість автомобіля визначену резервним методом у розмірі 132352,6 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що винесена митним органом постанова є неправомірна і підлягає скасуванню, виходячи з наступного:

Статтею 485 Митного кодексу України передбачена відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, в тому числі за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Колегія суддів вважає, що даною статтею передбачено наявність спеціальної протиправної мети - неправомірне зменшення розміру сплати митних платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Статтею 49 МК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

ч. 1 ст. 51 МК України - митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст. 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч. 3 ст. 335 МК України разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про: документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію; зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами; транспортні (перевізні) документи; комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію; у разі необхідності - документи, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності; документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у звязку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень); у випадках, передбачених цим Кодексом, - документи, що підтверджують країну походження товару; у разі необхідності - документи, що підтверджують сплату та/або забезпечення сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму; у разі необхідності - документи, що підтверджують зміну термінів сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до статті 53 цього Кодексу.

Згідно з приписами ч.ч. 2 та 3 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.5, 6 ст.52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Саме декларант обирає метод визначення митної вартості (п. 3 ч. 6 ст. 54 МК України).

Графа 43 декларації, поданої позивачем позивачем свідчить, що декларант обрав 6 резервний метод згідно зі статтю 54 МК України на підставі цінової інформації, наявної в митного органу та Schwacke Liste, а не за товаросупровідними документами, поданими іноземним контрагентом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надання ТОВ "Девайт" передбачених ч. 3 ст. 335 МК України документів до митної декларації, отриманих від відправника фірми "DLC INTERNATIONAL LTD", W.T.C. 1E Conference House, 152 Morrison street, Edinburgh, Midlothian, EH3, 8EB, Scotland (Шотландія) не може свідчить про спрямованість дій позивача на неправомірне зменшення розміру належних до сплати митних платежів, що є обов'язковою ознакою порушення, передбаченого статтею 485 МК України. Доказів підробленості, незаконності отримання товаросупровідних документів, поданих позивачем до митного контролю відповідачем суду не надано, вказані документи недійсними у встановленому Господарським кодексом України порядку не визнані.

Колегія суддів, як і суд першої інстанції, не приймає до уваги покликання митного органу, як на докази, електронний лист від компанії «ADAMOWSCY SPOLKA Z.О.О.» від 24.10.2017 року, копія фактури VAT 134/10/2016 «Uslugi Transpotowel Handlowe OLEK Jaroslaw Landowski», копія фактури-експорт nr 1/070/023/00001/2017, копія декларації на імпорт, поданої «ADAMOWSCY SPOLKA Z.О.О.» з метою імпортування автомобіля № 17 РL322060Е0118693 (а.с. 86, 87, 90-94), оскільки вважає такі не є належним доказом у розумінні ст.ст. 74, 75 КАС України, з підстав того, що у всіх вказаних документах відсутні підписи осіб, які їх надсилають (подають).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов»язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" .

Митним органом, як суду першої, так і апеляційної інстанції, не надано доказів, що ТОВ "Девайт", на момент митного оформлення автомобіля, мало інші, відмінні від поданих відповідачу документи, або умисно приховало їх існування.

Колегія суддів обумовлює і ту обставину, що відповідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 16.04.2018 року у справі №752/6091/18 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 483 МК України, останнього визнано винуватим у порушенні митних правил, а у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, провадження у справі закрито.

На момент розгляду справи колегією суддів, постановою Апеляційного суду м.Києва від 29.05.18 згадана вище постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 16.04.2018 року у справі №752/6091/18 залишена без змін.

Також, колегією суддів не встановлено і відповідачем не доведено, що позивач перебував за попередньою домовленістю з ОСОБА_2 щодо подання зазначеної документації, як і сам факт перебування останнього в трудових відносинах з ТОВ «Девайт».

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то воно не може бути скасоване чи змінене з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Покликання апелянта на те, щодо зазначення в судовому рішенні суду першої інстанції постанови відповідача № 0015/12600/17, яка митним органом не виносилась, а не № 0015/12600/18, то таке колегія суддів вважає опискою, яку суд першої інстанції вправі виправити прийнявши відповідне процесуальне рішення.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міжрегіональної митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 квітня 2018 року у справі № 161/4613/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_7