Справа № 804/8342/17
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2018 рокусправа № 804/8342/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Щербак А.А.

судді: Малиш Н.І. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у м. Дніпро у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018р. (суддя Боженко Н.В., м. Дніпро) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про зобовязання вчинити дії , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій чи бездіяльності ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області та його рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення гр. ОСОБА_1, в тому числі: від 06.06.2017 року № 3845/0-2653/6-17; від 02.11.2017 року № Т-3845/4-8166/6-17;

Про зобовязання ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області видати дозвіл на розроблення документації із землеустрою про відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,0 га на території Юрївської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018р. позов задоволено частково.

Суд вирішив визнати протиправними рішення Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення гр. ОСОБА_1 від 06.06.2017 року № Т-3845/0-2653/6-17; від 02.11.2017 року № Т-3845/4-8166/6-17.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повторно розглянути клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою про відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на території Юр'ївської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 від 06.06.2017 року та від 02.11.2017 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції обставинам справи не відповідають.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, 25.04.2017 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із клопотанням щодо надання йому дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Юр'ївської ради Царичанського району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації, при цьому, до даного клопотання були додані копія паспорту, копія ідентифікаційного коду, графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, довідка Царичанської сільської ради та копія посвідчення учасника бойових дій.

Вказане клопотання із доданими до нього копіями документів було зареєстровано відповідачем за № Т-3845/0-2653/6-17 від 25.04.2017, що підтверджується відповідною відміткою на клопотанні.

У подальшому, 06.06.2017 відповідачем було надано лист № Т-3845/0-2653/6-17, у якому зазначено, що з метою розгляду наданого звернення по суті в порядку ст. 118 Земельного кодексу України необхідно оформити звернення згідно ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України; звернення повністю доповнити інформацією, передбаченою ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України; визначитись з видом документації із землеустрою за якою передбачається передача земельної ділянки у власність; у клопотанні зазначити про громадянство, або власним підписом засвідчити копію паспорта громадянина України.

09 червня 2017 року позивач вдруге звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якому виконав всі рекомендації зазначені у листі № Т-3845/0-2653/6-17 від 06.06.2017.

Однак, 10.07.2017 відповідачем була надана відповідь, з посиланням на те, що постановою КМУ від 07.06.2017 року № 413 «Деякі питання удосконалення управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» затверджено Стратегію удосконалення управління у сері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними відповідно до якої відповідач надає дозволи на розроблення документації із землеустрою, які зазначені у Переліку земельних ділянок, які пропонується передати у наступному кварталі та оприлюднених на веб-сайтах територіальних органів Держгеокадастру за місцем розташування земельних ділянок, однак із наданих позивачем документів було встановлено, що земельна ділянка не зарезервована для учасників АТО.

Встановлено, що ОСОБА_1 звертався до відповідача із клопотаннями про надання йому дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, зокрема, 12.07.2017 року, 21.08.2017 року, 09.10.2018 року, однак на кожне зі звернень йому було відмовлено, так останнім рішенням від 02.11.2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у наданні дозволу на підставі того, що земельна ділянка, яку хоче отримати ОСОБА_1 не увійшла до переліку земельних ділянок, які можуть бути передані у приватну власність, насамперед учасникам антитерористичної операції.

Вважаючи відмову Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області протиправною, позивач звернувся до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що рішення про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства на території Юрївської ради, Царичанського району, Дніпропетровської області, оформлене листами від 06.06.2017 року № 3845/0-2653/6-17; від 02.11.2017 року № Т-3845/4-8166/6-17 є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки прийняті на підставі протиправної відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою та не відповідають положенням Земельного кодексу України.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

За приписами абз. 1 ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України) .

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом ( ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 117 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної або комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі ( у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_2 Міністрів Автономної Республіки Крим, ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою та техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Частиною четвертою статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Судом першої інстанції вірно було зазначено, що за результатами розгляду заяв (клопотань) позивача про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, відповідач має прийняти одне з таких рішень:

- наказ про надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність;

- рішення про відмову у наданні відповідного дозволу із зазначенням конкретних причин відмови, які передбачені частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України.

Клопотання позивача від 25.04.2017 року вх. № Т-3845/0/5-17 про надання йому дозволу на розроблення документації із землеустрою повинно було бути розглянуто відповідачем як субєктом владних повноважень у місячний строк, однак всупереч ч. 7 ст. 118 ЗК України, зазначене клопотання було розглянуто відповідачем лише 06.06.2017 року.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 звертаючись до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з клопотаннями від 25.04.2017 року та від 09.10.2017 року надав усі необхідні документи про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Юрївської ради, Царичанського району, Дніпропетровської області.

Заявлений позивачем розмір земельної ділянки - 2 га - відповідає нормі, передбаченій Земельним кодексом України; подані документи за змістом та кількістю відповідають переліку, наведеному у статті 118 Земельного кодексу України.

Однак, Головним управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області листами від 06.06.2017 року № 3845/0-2653/6-17; від 02.11.2017 року № Т-3845/4-8166/6-17 року фактично відмовлено позивачу у наданні відповідного дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення вищезгаданої земельної ділянки.

Підставою для прийняття рішень про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки слугувало те, що звернення позивача не відповідало ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, а також те, що земельна ділянка, яку хоче отримати ОСОБА_1 не увійшла до переліку земельних ділянок, які можуть бути передані у приватну власність, насамперед учасникам антитерористичної операції.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, зазначені мотиви відмові в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не відносяться до вичерпного переліку, передбаченого частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України. Такі посилання є безпідставними та не містять належного обґрунтування для відмови у задоволенні заяви (клопотання) про надання відповідного дозволу.

Рішення про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства на території Юрївської ради, Царичанського району, Дніпропетровської області, оформлене листами від 06.06.2017 року № 3845/0-2653/6-17; від 02.11.2017 року № Т-3845/4-8166/6-17 є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки прийняті на підставі протиправної відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою та не відповідають положенням Земельного кодексу України.

Вірно судом першої інстанції також було враховано і те, що оскільки відповідач у встановлений законодавством спосіб не розглянув клопотання позивача про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою про відведення земельної ділянки, суд не вправі перебирати на себе дискреційні повноваження відповідача, то слід зобовязати відповідача повторно розглянути подані позивачем клопотання від 25.04.2017 року та від 09.10.2017 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про зобовязання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 13 червня 2018року.

Головуючий суддя: А.А. Щербак

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: О.М. Панченко