Справа № 296/3528/17
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року м.Житомир справа № 296/3528/17

категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Недашківська Н.В. ,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Територіальної громади м. Житомира в особі Житомирської міської ради до Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Територіальна громада м. Житомир в особі Житомирської міської ради звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 24.04.2017 про опис та арешт майна, а саме: нежитлових приміщень в двоповерховому будинку літ. "А", загальною площею 541,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Житомир, вул.Покровська,4 та зобов"язати зняти арешт з вищезазначених нежитлових приміщень.

В обгрунтування позову зазначає, що 25.04.2017 Житомирській міській раді з листів КП "Агенство з управління майном" Житомирської міської ради та КП "Регулювання орендних відносин" Житомирської міської ради стало відомо про існування постанови про опис та арешт майна (коштів) від 24.04.2017. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вона складена в ході проведення державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області під час примусового виконання виконавчого провадження №53176853, яке відкрито на підставі наказу №1626/15 виданого Господарським судом Житомирської області про стягнення з КП "Агенство з управління майном" Житомирської міської ради на користь ТОВ "Євроконсалт Інвестмент" боргу в розмірі 1 269 290,75 грн. Вказана постанова винесена незважаючи на те, що КП "АЗУМ" та КП "РОВ" повідомили Богунський ВДВС , що приміщення за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 4 , на яке накладено арешт, належать Житомирській міській раді на праві комунальної власності . Про вказаний факт було повідомлено відповідача. Проте Богунським ВДВС було проігноровано вищезазначену інформацію, жодних дій, спрямованих на її підтвердження чи спростування, не вчинялось, що свідчить про неналежне ставлення державного виконавця Богунського ВДВС по своїх посадових обовязків. Вказує, що в результаті оскаржуваних дій територіальну громаду м. Житомира в особі Житомирської міської ради було позбавлено можливості розпоряджатись своїм (комунальним) майном, що в подальшому також може призвести до позбавлення територіальної громади м. Житомир права власності на приміщення, загальною площею 541,2 кв.м.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 27.02.2018 справу передано до Житомирського окружного адміністративного суду в порядку ст.29 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами територіальної юрисдикції (підсудності).

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 02.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі , судове засідання призначено на 26.04.2018.

Протокольною ухвалою від 07.06.2018, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено в задоволенні клопотання про залучення до участі у розгляді справи ОСОБА_3.

В судових засіданнях 26.04.2018, 21.05.2018 та 31.05.2018 оголошувалась перерва для витребування доказів у справі та у зв"язку із залученням третьої особи.

В судове засідання 07.06.2018 з"явився представник позивача, позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, у задоволенні позову просив відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях. В запереченнях зазначено, що в межах зведеного виконавчого провадження, де боржником виступає Комунальне підприємство "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради, після винесення державним виконавцем постанови про арешт майна боржника від 30.12.2016, на підставі акту приймання передачі майна від 18.01.2017 було передане усе майно з балансу Комунального підприємства "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради на баланс КП "Регулювання орендних відносин" Житомирської міської ради, всупереч постанові державного виконавця про арешт майна від 30.12.2016, з метою ухилення від виконання рішення суду. Також, рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради було внесено зміни в додаток до рішення від 18.01.2017 №53 "Про передачу майна", доповнивши пунктом 2 наступного змісту "1.Нежитлові приміщення за адресою вул.Покровська,4, загальною площею 514,2 кв.м.", що свідчить про умисне ухилення виконання рішень судів, що набрали законної сили. Тому просить у задоволені позову відмовити за безпідставністю.

Представник третьої особи в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Встановлено, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби перебуває зведене виконавче провадження №53176853 від 22.12.2016 про стягнення заборгованості з Комунального підприємства "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради на користь держави, фізичних та юридичних осіб .

З матеріалів справ вбачається, що в межах зведеного виконавчого провадження №53176853, яке відкрито на підставі наказу №1626/15 виданого Господарським судом Житомирської області про стягнення з Комунального підприємства "Агентство з управління майном" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроконсалт Інвестмент" боргу у розмірі 1269290,75 грн. державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби м.Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_4 винесено постанову від 24.04.2017, якою описано та накладено арешт на нежитлові приміщення в двоповерховому будинку літ. "А", загальною площею 541,2 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 4.

При цьому у постанові зазначено, що в ході проведення виконавчих дій, під час примусового виконання виконавчого провадження №52176853 було виявлено майно (кошти), яке належить боржнику - Комунальному підприємству "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради та знаходиться за адресою: м.Житомир, вул.Поктровська,4. (а.с.64 зворот)

В подальшому, в ході розгляду справи встановлено, що державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби м.Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_4 винесено постанову від 04.08.2017 , якою виведено виконавче провадження на підставі наказу №1626/15 виданого Господарським судом Житомирської області про стягнення з Комунального підприємства "Агентство з управління майном" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроконсалт Інвестмент" боргу у розмірі 1269290,75 грн. із зведеного виконавчого провадження №53176853. ( Т.2 а.с.51)

Позивач, зазначає, що відповідач не мав права накладати арешт на зазначене майно, оскільки воно не належить боржнику, а належить на праві комунальної власності Житомирській міській раді. На час винесення спірної постанови приміщення були передані з балансу КП "АЗУМ" на баланс КП "Регулювання орендних відносин" Житомирської міської ради.

Отже, вважаючи, що підстави накладення арешту на майно Житомирської міської ради у державного виконавця були відсутні, чим порушено порядок звернення стягнення на майно боржника, позивач звернувся до суду.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість спірної постанови на відповідність вимогам ст.2 КАС України, аналізуючи положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд зауважує на наступному.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404 VIII (далі Закон України № 1404 VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону України № 1404 VIII).

Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку (ч. 3 ст. 18 Закону України № 1404 VIII).

Заходами примусового виконання рішень є, в тому числі, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами (ч. 1 ст. 10 Закону України № 1404 VIII).

Частиною 1 ст. 48 Закону України № 1404 VIII передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (ч. 2 ст. 48 Закону України № 1404 VIII.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця (ч. 6 ст. 48 Закону України № 1404 VIII).

У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно (ч. 5 ст. 52 Закону України № 1404 VIII).

У разі якщо на зазначене у частині п'ятій цієї статті майно накладається арешт, воно реалізується в такій черговості: 1) майно, що безпосередньо не використовується у виробництві (предмети інтер'єру офісів, готова продукція та товари тощо); 2) об'єкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина і матеріали, призначені для використання у виробництві (ч. 6 ст. 52 Закону України № 1404 VIII).

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (ч.1,2 ст. 56 Закону України №1404 VIII).

Відповідно до п. 7 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, за зведеним виконавчим провадженням арешт накладається на загальну суму заборгованості за зведеним виконавчим провадженням з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Тобто, наведеними нормами Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404 VIII встановлено чітку послідовність дій державного виконавця щодо звернення стягнення на майно боржника. Так, у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним шляхом накладення арешту та реалізації такого майна.

При цьому, майно, на яке накладається арешт , має належати саме боржникові.

Як вбачається зі спірної постанови, державним виконавцем було описано та накладено арешт на нежитлові приміщення в двоповерховому будинку літ. "А", загальною площею 541,2 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 4. При цьому, в ній стверджується, що в ході проведення вищевказаних виконавчих дій було виявлено майно (кошти), яке належить боржнику КП "АЗУМ".

Представник позивача в судовому засіданні, посилаючись на протиправність спірної постанови, стверджує, майно, на яке накладено арешт належить Житомирській міській раді, що не є боржником у виконавчому провадженні, а не КП "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради. Про вказаний факт державний виконавець повідомлявся листами, на що не звернуто увагу.

Суд погоджується з доводами позивача, з огляду на таке.

Статтею 15 Закону №1404 передбачено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення.

Як встановлено в ході розгляду справи, у даному випадку боржником у виконавчому провадженні є КП "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради .

Пунктом 4.2. статуту комунального підприємства "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради затвердженого рішенням Житомирської міської ради від 28.04.2016 № 190 встановлено, що майно підприємства є власністю територіальної громади міста Житомира і закріплюється за ним на праві господарського відання.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №238 від 13.06.2012 "Про оформлення права власності" зареєстровано право власності на нежитлові приміщення за адресою: м. Житомир, вул.Щорса,4, загальною площею 541,2 кв.м. за територіальною громадою м.Житомир в особі Житомирської міської ради з видачею свідоцтва про право власності.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №53 від 18.01.2017 передано з балансу Комунального підприємства "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради на баланс комунального підприємства "Регулювання орендних відносин" Житомирської міської ради, що є власністю територіальної громади м.Житомира, згідно з додатком . Зокрема, нерухоме майно: нежитлові приміщення площею 108018,0 кв.м., 35,6 кв.м., 6,8 кв.м. Рухоме майно, що є власністю територіальної громади м.Житомира, яке обліковується на балансі КП ""Агентство з управління майном" Житомирської міської ради станом на 18.01.2017.(а.с.111)

24.01.2017 рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 79 вирішено внести зміни в рішення від 18.01.2017 № 53 та передати з балансу комунального підприємства "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради на баланс комунального підприємства "Регулювання орендних відносин" Житомирської міської ради будівлю, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Щорса (Покровська), 4. (а.с.231)

24.01.2017 за актом прийому-передачі будівлю, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Щорса (Покровська), 4 передано з балансу комунального підприємства "Агентство з управління майном" на баланс комунального підприємства "Регулювання орендних відносин" Житомирської міської ради (м. Житомир, майдан Перемоги, 6, ). (а.с.232)

Вказане свідчить про те, що на момент винесення спірної постанови все майно, що було на балансі Комунального підприємства "Агентство з управління майном було передано Комунальному підприємству "Регулювання орендних відносин" Житомирської міської ради

Статтею 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що право комунальної власності - це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватись і розпоряджатись на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, шо не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 78 Господарського кодексу України визначено, що комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління; майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання.

Згідно ч. 1ст. 136 ГК України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Враховуючи зазначене, жодним розпорядчим документом власника чи уповноваженого на те органу таке право на приміщення за КП "АЗУМ" не закріплено. Вказане підтверджується і Статутом підприємства.

Про відсутність майна, на яке може бути звернуто стягнення виконавця письмово повідомлялося, що підтверджується наявними у матеріалах справи листами (а.с.228,233,238)

У силу приписів норм п. 1 і 3 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VІІ виконавець зобов'язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; з метою захисту інтересів стягувана одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Крім того, ч. 5 ст. 24 Закону № 1404-VІІ, визначено, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Крім того, у ч. 2 ст. 36 Закону передбачено, що розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Таким чином, при накладені арешту на майно боржника, державний виконавець, якому доручено проведення перевірки та здійснення опису і арешту майна повинен пересвідчитися у належності такого майна боржнику на праві приватної власності.

В свою чергу, єдиною державною інформаційною системою, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав, відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV, є Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього Закону, Державний реєстр речових прав на нерухоме майно містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей, що містяться в цьому реєстрі.

У державних реєстраторів наявний безпосередній доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що дозволяє, за кодом ЄДРПОУ боржника знайти майно, на яке у нього є зареєстроване речове право чи право власності.

Зокрема, у матеріалах зведеного виконавчого провадження міститься Інформаційна довідка з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що сформовано 12.04.2017 головним державним виконавцем Богунського ВДВС ОСОБА_4, у якій міститься інформація про те, що власником нежитлових приміщень по вул. Щорса,4 у м.Житомирі з 29.04.2009 є територіальна громада м.Житомира в особі Житомирської міської ради. Форма власності -комунальна. (а.с.41)

Таким чином Богунський ВДВС безпідставно визначив КП "АЗУМ" власником приміщень, оскільки єдиним власником приміщень є Житомирська міська рада.

Більше того, на момент накладення арешту на майно приміщення протягом трьох місяців не перебувало на балансі КП "АЗУМ".

Крім того, Житомирська міська рада не була боржником ні за постановою Рівненського апеляційного господарського суду по справі №906/1626/15, в якій Житомирська міська рада була лише третьою особою без заявлення самостійних вимог, ні за виконавчим документом (наказом Господарського суду Житомирської області), ні за Законом. Вказане відповідачем не заперечується.

Однак, державний виконавець при винесенні постанови про накладення арешт на майно не з"ясував і не пересвідчився чи належить таке майно боржнику, та протиправно наклав арешт на майно, що належить територіальній громаді м. Житомира в особі Житомирської міської ради, чим позбавив останню можливості розпоряджатись своїм (комунальним) майном, та порушив порядок здійснення виконавчих дій.

Враховуючи викладене, постанова державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 24.04.2017 про опис та арешт майна, а саме: нежитлових приміщень в двоповерховому будинку літ. "А", загальною площею 541,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Житомир, вул.Покровська,4 винесена з порушенням вимог чинного законодавства, тому підляє скасуванню.

Що стосується вимоги про зобов"язання зняти арешт з нежитлових приміщень в двоповерховому будинку літ. "А", загальною площею 541,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Житомир, вул.Покровська,4 суд зазначає, що вказана вимога безпідставна, оскільки відомості стосовно заборони на відчуження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не вносилися. Крім того, доказів закінчення виконавчого провадження, як того вимагає ст.59 Закону №1404 матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9,77,90,242-246,371 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (вул. Перемоги,55, м.Житомир, 10003, ) від 24.04.2017 про опис та арешт майна, а саме: нежитлових приміщень в двоповерховому будинку літ. "А", загальною площею 541,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Житомир, вул.Покровська,4.

В решті позовних вимог відмовити.

Відшкодувати Територіальній громаді м. Житомира в особі Житомирської міської ради (м-н ім.С.П.Корольова, 4/2, м.Житомир, 10014, ) за рахунок бюджетних асигнувань Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (вул. Перемоги,55, м.Житомир, 10003, ) сплачений судовий збір в сумі 1600 грн. (одна тисяча шістсот гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Капинос

Повне судове рішення складене 12 червня 2018 року