Справа № 815/5619/17
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/5619/17

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

при секретарі Ханділян Г.В.,

за участю : позивача ОСОБА_1,

представника апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_3 апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом адвоката ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про зобов'язання надати інформацію та копії документів на адвокатський запит,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2017 року адвокат ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом, в якому просив зобов'язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України надати витребувану інформацію на адвокатський запит адвоката ОСОБА_1 від 12.07.2017 року за вих. № 0712-01.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що ним 13.07.2017 року був надісланий адвокатський запит № 1712-01 (з додаванням належним чином посвідченої копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордеру) в якому адвокат ОСОБА_1 просив надати інформацію та копії відповідних документів.

Згідно роздруківки з відстеження поштових відправлень даний адвокатський запит з штрихкодовим ідентифікатором: 885 було вручено 17.07.2017 року. Останній день, в який мала бути спрямована відповідь є 22 липня 2017 року.

Неотримання відповіді на адвокатський запит від 12.07.2017 стало підставою для наступного адвокатського запиту 10.10.2017 з аналогічними питаннями.

На адвокатський запит від 10.10.2017 отримано повну відповідь із запитуваними копіями документів саме: від Офісу великих платників податків ДФС рекомендованим листом від 20.10.2017 в передбачений законом строк (штрихкодовий ідентифікатор 52).

Як вбачається із змісту відповіді, порушені в запиті від 10.10.2017 питання були розглянуті та надана вичерпна відповідь.

Крім того, адвокатський запит з тих же питань направлявся 27.04.2017 р., відповідь на який, також не отримано. Адвокатський запит від 27.04.2017 був спрямований поштою 28.04.2017 та отриманий Офісом великих платників ДФС 03.05.2017, відповідно відстеженню штрихкодового ідентифікатора № 848.

Позивач вважав що на адвокатський запит від 12.07.2017 р. відповіді у встановленому законом порядку він не отримав, що і стало підставою для звернення до суду із позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 січня 2018 року зобов'язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України надати витребувану інформацію на адвокатський запит адвоката ОСОБА_1 від 12.07.2017 року за вих. № 0712-01.

Стягнуто з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби за рахунок бюджетних асигнувань на користь адвоката ОСОБА_1 суму судового збору за подання адміністративного позову за:

- платіжним дорученням № 77731 від 24.10.2017 р. у сумі 640, 00 грн. (шістсот сорок гривень 00 коп.).

Не погоджуючись з даною постановою суду Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення .

Суд першої інстанції встановив, що 13.07.2017 року позивачем надісланий адвокатський запит № 1712-01 (з додаванням належним чином посвідченої копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордеру) в якому я, адвокат ОСОБА_1 просив надати інформацію та копії відповідних документів, а саме:

1. Повідомити передавав або ні 03.11.2016 слідчий СУ ФР ОВПП ДФС ОСОБА_4, або інший слідчий слідчої групи в кримінальному провадженні №

0000148 від 03.06.2016, «речові докази» у вигляді грошових коштів в

розмірі 1 044 163 гри номіналом:

500 гривень - 1 шт. = 500 грн.;

200 гривень - 2532 шт. = 506 400 грн.;

100 гривень - 4175 шт.= 41Т500 грн.;

50 гривень - 2056 шт.= 102 800 грн.;

20 гривень - 308 шт.= 6 160 грн.;

10 гривень - 666 шт.= 6 660 грн.;

5 гривень - 198 шт.= 990 грн.;

2 гривень - 1091 шт. = 2 182 грн.;

1 гривень - 971 шт.= 971 грн.

До Управління фінансування, економічного обліку та звітності Офісу великих платників ДФС. Подальший рух переданих грошей, мета передачі та руху грошей.

2. Надати документ: акт прийому- передачі від представника слідчого органу до уповноваженої особи Управління фінансування, економічного обліку та звітності Офісу великих платників ДФС (або інших осіб) грошових коштів в розмірі 1 044 163 грн.

3. Надати документ підтвердження по внесення грошових коштів в розмірі 1 044 163 грн. (отриманих від слідчого) до уповноваженого банку, що обслуговує орган досудового розслідування (або Офіс великих платників ДФС), відповідно до п. 21 ПКМУ №1104 від 19.11.2012.

Згідно роздруківки з відстеження поштових відправлень даний адвокатський запит з штрихкодовим ідентифікатором: 885 було вручено 17.07.2017 року. Останній день, в який мала би бути спрямована відповідь є 22 липня 2017 року.

В запереченнях наданих (за вхід. № 31535/17 від 17.11.2017 р.) представник Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби зазначає.

Слідчим управлінням фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби здійснюється досудове розслідування кримінального провадження від 03.06., відносно службових осіб ТОВ «ОСОБА_5 компанія», за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч.2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.10.2016 надано дозвіл на проведення обшуку приміщень за адресою: м. Миколаїв, вул. Пушкінська, 8, з метою відшукання та вилучення речей і документів, у тому числі не облікованих у визначених законом порядку грошових коштів.

В період з 31 жовтня 2016 року по 1 листопада 2016 року, на підставі вищезазначеної ухвали слідчого судді, слідчим СУФР ОВПП ДФС проведено обшук за адресою: м. Миколаїв, вул. Пушкінська, 8.

В ході проведення обшуку виявлено та вилучено та грошові кошти на загальну суму 1 044 163 грн., які прямо вказані в ухвалі слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.10.2016 та є майном, яке вважається тимчасово вилученим.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податковий орган, не надавши відповіді на адвокатський запит, порушив Закон України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» та статтю 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вказаний висновок колегія суддів вважає правильним з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини 7 статті 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігом, вважаються тимчасово вилученим майном.

В даному випадку слідчим вилучене те майно, яке прямо вказано в ухвалі слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси та не є майном, яке вважається тимчасово вилученим та на яке необхідно накладення арешту.

До того ж, зі змісту адвокатського запиту від 10.10.2017 № 1010-01 вбачається, що адвокат ОСОБА_1 діє на підставі договору про надання правової допомоги від 17.11.2016 № 1711-а є представником громадянина ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 000148 від 03.06.2016 на підставі ст. 20, 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

В адвокатському запиті (від 10.10.2017 № 1010-01) зазначено про необхідність надання інформації з приводу встановлення факту передачі 03.11.2016 слідчим Слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ОСОБА_4, або іншим слідчим слідчої групи речових доказів у вигляді грошових коштів на загальну суму 1 044 163 грн. до управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності Офісу великих платників податків ДФС, які вилучені в рамках кримінального провадження № 000148, а також зазначено про необхідність надання акту прийому - передачі від представника слідчого органу до уповноваженої особи управління фінансування, економічного обліку та звітності Офісу великих платників податків ДФС (або інших осіб) грошових коштів в розмірі 1 044 163 грн., а також надати документ який підтверджує внесення грошових коштів до уповноваженого банку який обслуговує Офіс великих платників податків ДФС.

Згідно частини 2 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Адвокатський запит від 10.10.2017 № 1010-01 фактично отриманий Офісом великих платників податків 13.10.2017, тому останнім днем надання відповіді на адвокатський запит є 20.10.2017.

ОСОБА_7 управління фінансових розслідувань від 19.10.2017 № 865/14/28-10-23-01 надано відповідь адвокату ОСОБА_1 в якому зазначено, що 04.11.2016 відповідно до постанови про передачу грошових коштів на відповідальне зберігання від 03.11.2016 по кримінальному провадженні № 000148, грошові кошти на загальну суму 1 044 163 грн. передано на відповідальне зберігання до управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності Офісу великих платників податків ДФС та внесено на відповідний депозитний рахунок в АТ «Ощадбанк», що підтверджується прибутково-видатковим касовим ордером.

Відповідно до статті 222 Кримінально-процесуального кодексу України, Слідче управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків листом від 19.10.2017 повідомило адвоката ОСОБА_1, що всі підтверджуючі документи щодо передачі вилучених грошових коштів на відповідальне зберігання до управління фінансування, бухгалтерського обліку звітності Офісу великих платників податків ДФС та внесення коштів на відповідний депозитний рахунок Офісу великих платників податків ДФС зберігаються в матеріалах кримінального провадження від 03.06.2, в зв'язку з чим для отримання відповідних копій вказаних документів запропоновано звернутись до в.о. начальника п'ятого відділу розслідування кримінальних проваджень Слідчого управління фінансових розслідувань ОСОБА_4, який є слідчим у кримінальній справі № 0000148.

18.12.2017 р. на виконання вимог пункту 3 частини 3 статті 44 КАС України, відповідач надав додаткові письмові пояснення на позовну заяву.

Зокрема зазначивши, адвокатом ОСОБА_1 на ім'я начальника Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_8 було направлено 2 (два) адвокатські запити за № 0712-01 від 12.07.2017р. та №1010-01 від 10.10.2017р., які за своїм змістом є абсолютно ідентичними.

В адвокатському запиті № 0712-01 від 12.07.2017р., як і в запиті №1010-01 від 10.10.2017р. зазначено про необхідність надання інформації з приводу встановлення факту передачі 03.11.2016 слідчим Слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Слідче управління фінансових розслідувань) ОСОБА_4, або іншим слідчим слідчої групи речових доказів у вигляді грошових коштів на загальну суму 1 044 163 грн. до управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності Офісу великих платників податків ДФС, які вилучені в рамках кримінального провадження № 000148, а також зазначено про необхідність надання акту прийому - передачі від представника слідчого органу до уповноваженої особи управління фінансування, економічного обліку та звітності Офісу великих платників податків ДФС (або інших осіб) грошових коштів в розмірі 1 044 163 грн., та надання документу який підтверджує внесення грошових коштів до уповноваженого банку, який обслуговує Офіс великих платників податків ДФС.

Адвокатський запит від 12.07.2017р. №0712-01 фактично був отриманий Слідчим управлінням фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби 18.07.2017 (вхідна дата від 18.07.2017 № 2532), тому останнім днем надання відповіді на адвокатський запит вважається 21.07.2017 року.

ОСОБА_7 управління фінансових розслідувань від 20.07.2017 №645/14/28-10-23-01 надано відповідь адвокату ОСОБА_1 в якому зазначено, що 02.11.2016 постановою слідчого СУ ФР ОВПП ДФС вилучені у ході обшуку грошові кошти визнані речовими доказами та 03.11.2016 зазначені грошові кошти передані до управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності Офісу великих платників податків ДФС для подальшого внесення на відповідальне зберігання на депозитний рахунок.

Вищезазначений лист від 20.07.2017 №645/14/28-10-23-01 одразу після реєстрації, запаковано у конверт який обклеєно марками та направлено поштою через поштову скриньку в відділенні зв'язку «Укрпошта», у зв'язку з чим будь-які чеки та квитанції про поштове відправлення в Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

В подальшому, 13.10.2017 року на адресу Офісу великих платників податків ДФС надійшов адвокатський запит за №1010-01 від 10.10.2017р., який за своїм змістом повністю дублює запит № 0712-01 від 12.07.2017р. і є йому ідентичним.

ОСОБА_7 управління фінансових розслідувань від 19.10.2017 №865/14/28-10-23-01 надано відповідь, в якому зазначено, що 04.11.2016 відповідно до постанови про передачу грошових коштів на відповідальне зберігання від 03.11.2016 по кримінальному провадженні № 000148, грошові кошти на загальну суму 1 044 163 грн. передано на відповідальне зберігання до управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності Офісу великих платників податків ДФС та внесено на відповідний депозитний рахунок в АТ «Ощадбанк», що підтверджується прибутково-видатковим касовим ордером.

Офісом великих платників податків ДФС у законодавчо визначені строки, надано відповіді на 2 ідентичні адвокатські запити від 12.07.2017р. №0712-01 та №1010-01 від 10.10.2017 р. та позивачем запитуєма інформація отримана в повному обсязі.

Позивач надав письмові пояснення (вхід. ЕП/5225/17 від 26.12.2017 р.) в яких зокрема, зазначив.

ОСОБА_7 управління фінансових розслідувань ОВП від 20.07.2017 - не отримував.

Адвокатський запит від 12.07.2017 спрямований безпосередньо до юридичної особи - Офісу великих платників ДФС, а не до її структурних підрозділів, які не мають статусу юридичної особи.

Неотримання будь-якої відповіді на адвокатський запит від 12.07.2017 стало підставою для наступного адвокатського запиту 10.10.2017 з аналогічними питаннями.

Крім того, до відповідача спрямований адвокатський запит з тих же питань 27.04.2017, на який відповіді не отримано. Вказаний запит спрямований поштою 28.04.2017 та отриманий Офісом великих платників ДФС 03.05.2017, відповідно відстеженню штрихкодового ідентифікатора № 848.

На адвокатський запит від 10.10.2017 отримано повну відповідь із запитуваними копіями документів від Офісу великих платників податків ДФС рекомендованим листом від 20.10.2017 в передбачений законом строк (штрихкодовий ідентифікатор 52).

На підтвердження чого, позивачем надана відповідь ОВП ДФС від 20.10.2017 та копія адвокатського запиту від 10.10.2017 р.

Зі змісту наданих 18.12.2017 р. пояснень відповіді Слідчого управління фінансових розслідувань ОВП від 20.07.2017 №645/14/28-10-23-01, як ніби - то підтверджені наданням відповіді на адвокатський запит від 12.07.2017, не вбачається будь-якої відповіді на адвокатський запит та порушені в ньому питання, а також не надані жодні копії витребуваних документів.

Право адвоката на отримання інформації за допомогою адвокатського запиту, регламентується Законами України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», «Про доступ до публічної інформації».

Згідно частини першої статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (надалі Закон) адвокатський запит письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

За змістом частини першої статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Згідно статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:

1) договір про надання правової допомоги;

2) довіреність;

3) ордер;

4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Отже, подання адвокатом адвокатського запиту є професійним правом адвоката, у зв'язку із наданням правової допомоги на підставі договору про надання правової допомоги.

Вимоги до подання адвокатського запиту є однаковими для всіх адвокатів, незалежно від організаційних форм, в яких вони здійснюють адвокатську діяльність індивідуально, або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об'єднання.

Адвокатський запит має відповідати вимогам статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», якою зокрема встановлено, що до нього додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Таким чином, при подачі адвокатського запиту адвокат зобов'язаний надати посвідчені ним копії:

- свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю;

- ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Вищезазначений перелік документів є вичерпним.

У відповідності до частини 2 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.

На підставі частини 3 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Таким чином, особи, які не надають відповіді на адвокатський запит, порушують Закон України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», та статтю 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В ході судового розгляду встановлено, що адвокатський запит від 12.07.2017 який спрямований до юридичної особи - Офісу великих платників ДФС залишений без відповіді, що суперечить приписам чинного законодавства.

Вказаний факт не заперечується і письмовими поясненнями відповідача від 18.12.2017 р. де зокрема зазначено, що адвокатом ОСОБА_1 на ім'я начальника Офісу великих платників податків ДФС було направлено 2 (два) адвокатські запити за № 0712-01 від 12.07.2017р. та №1010-01 від 10.10.2017р., які за своїм змістом є абсолютно ідентичними.

Податковий орган зазначав, що адвокатський запит від 12.07.2017р. №0712-01 був отриманий Слідчим управлінням фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби 18.07.2017 (вхідна дата від 18.07.2017 № 2532).

ОСОБА_7 управління фінансових розслідувань від 20.07.2017 №645/14/28-10-23-01 надано відповідь адвокату ОСОБА_1

Вищезазначений лист одразу після реєстрації, запаковано у конверт який обклеєно марками та направлено поштою через поштову скриньку в відділенні зв'язку «Укрпошта».

Відповідач в поданих 18.12.2017 р. поясненнях вказує, що чеки та квитанції про поштове відправлення листа від 20.07.2017 №645/14/28-10-23-01 адвокату ОСОБА_1 у Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби не збереглися.

Таким чином, у податкового органу відсутні належні докази направлення на адресу відповідача відповіді на адвокатський запит.

Водночас, адвокатський запит від 12.07.2017р. №0712-01 отриманий Слідчим управлінням фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби 18.07.2017 р. та зареєстрований за вхід. № 2532.

Проте доказів, які б підтверджували вказаний факт суду також не надано, як і доказів реєстрації вихідної кореспонденції Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, а саме: листа від 20.07.2017 № 645/14/28-10-23-01.

Слід зазначити, що Реєстрація вхідного документа - це запис облікових даних про документ за встановленою формою, що фіксує факт його одержання шляхом зазначення на ньому у відповідному встановленому місці дати і реєстраційного індексу з подальшим записом у реєстраційних формах (журналі, картотеці, електронній базі даних) певних відомостей про цей документ. Основна мета реєстрації - це облік документів, контроль за їх виконанням та довідкова робота за документами.

Згідно Наказу Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 р. № 1000/5 «Про затвердження Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях» затверджені Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, які встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами.

Окрім того, суд враховує особливий статус позивача у спірних інформаційних правовідносинах, який визначений Законом України Про адвокатуру та адвокатську діяльність та відповідними прецедентними рішення Європейського суду з прав людини (див. п.п. 49 рішення у справі Бігаєва проти Греції (BIGAEVA C. GRИCE) від 28.05.2009 року, скарга № 26713/05).

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

З приводу заяви адвоката ОСОБА_1 про стягнення судових витрат в розмірі 3000 грн., повязаних з отриманнях адвокатських послуг, колегія суддів погоджується із доводами представника апелянта, що наведені послуги не відповідали принципу необхідності у спірних правовідносинах.

У відповідних рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Баришевський проти України» від 26.02.2015, заява № 71660/11 (п.95) , «Гімайдуліна та інші проти України від 10.12.2009 року ( п.п.34-36) , «Двойних проти України» від 12.10.2006 року, заява 72277/01 (п.80), «Меріт проти України» від 30.03.2004 року (п.88), Суд зазначив, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим .

Враховуючи, що справа є не складною та відсутність розумної необхідності позивачу у справі адвокату додатково отримати ще адвокатські послуги, колегія суддів вважає , що у задоволенні такої заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 січня 2018 року у справі № 815/5619/17 залишити без змін.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат у розмірі 3000 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Дата складення та підписання повного судового рішення 14 червня 2018 року.

Головуючий: ОСОБА_3
Суддя: Суддя: ОСОБА_9 ОСОБА_10