Справа № 804/3253/18
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2018 року Справа № 804/3253/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представника позивача за первісним позовом та представника відповідача за зустрічним позовом: представників відповідача за первісним позовом та представників позивачів за зустрічним позовом: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Авантітранс груп про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків та за зустрічним адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Авантітранс груп до Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування наказу, -
Ухвалою суду від 05.05.2018 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засдіанні на 16 травня 2018 року.
16.05.2018 року в судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області в повному обсязі з підстав, викладених в адміністративному позові, та просив їх задовольнити.
Представник ТОВ «Авантітранс груп» проти задоволення адміністративного позову заперечував та зазначив, що податковим органом порушено порядок повідомлення про проведення перевірки, а саме наказ про проведення перевірки ТОВ «Авантітранс груп» отримало 24.04.2018 року, тобто за 1 день до початку проведення перевірки (26.04.2018 р.), чим порушено право відповідача на захист проти необгрунтованих звинувачень про порушення податкового законодаства, які є наслідком неможливості належної підготовки платника податків до податкової перевірки.
Крім того, 15.05.2018 року товариством з обмеженою відповідальністю «Авантітранс груп» було подано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду зустрічний позов, в якому підприємство просило суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ в.о. заступника начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 10.04.2018 року № 2098-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Авантітрас груп»;
- визнати протиправними дії посадових осіб Головного управління ДФС у Дніпропетрвоській області щодо порушення порядку повідомлення про проведення документальної виїзної планової перевірки;
- визнати протиправним та скасувати рішення заступника начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 26.04.2018 р. про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, ТОВ «Авантітранс груп».
Відповідно до приписів ст.177 КАС України відповідач, який не є суб'єктом владних повноважень, має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.
Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом (ч.3 ст. 177 КАС України).
ОСОБА_7 частини 4 статті 177 КАС України, у випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 15.05.2018 року зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Авантітранс груп до Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії був прийнятий до провадження та відповідно до ч.3 ст. 177 КАС України обєднаний в одне провадження з первісним адміністративним позовом Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Авантітранс груп про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків.
Ухвалою суду від 15.05.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Авантітранс груп про забезпечення зустрічного адміністративного позову у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Авантітранс груп до Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.
16.05.2018 року, судом у справі було проведено підготовче засідання, в якому приймали участь представники Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області та Товариства з обмеженою відповідальністю Авантітранс груп. Сторони надали по справі відзив на зустрічний позов, відповідь на відзив на зустрічний позов, заперечення на зустрічний позов, а також додаткові письмові докази та пояснення.
Ухвалою суду від 16.05.2018 року за клопотанням ТОВ Авантітранс груп, на підставі ст. 183 КАС України 16.05.2018 року, підготовче провадження у справі судом було закрито та призначено судовий розгляд справи. Представник ГУ ДФС України у Дніпропетровській області не заперечувала.
В судовому засіданні 01.06.2018 року представник Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області (позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом) первісний позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, в задоволені зустрічного позову ТОВ Авантітранс группросила відмовити у повному обсязі.
24.05.2018 року Головне управління ДФС України у Дніпропетровській області, подало до суду відзив, в якому заперечує проти зустрічного адміністративного позову та письмові пояснення. Правова позиція Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області ґрунтувалась на тому, що згідно п.94.2 ст.94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо зясовується одна з таких обставин, у т.ч., коли платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби. У порушення п.81.1 ст.81 ПК України посадовою особою ТОВ «Авантітранс груп» у допуску для проведення перевірки було відмовлено, про що складено акт, а тому позивач законно прийняв рішення про застосування арешту майна платника податків відповідно до ст.94 ПК України від 26.04.2018 року.
Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Авантітранс груп» (відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом) проти задоволення вимог первісного адміністративного позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні, а поданий підприємством зустрічний позов задовольнити.
Правова позиція представника ТОВ «Авантітранс груп» ґрунтувалася на тому, що 26.04.2018 року за адресою проспект С.Нігояна, буд.52, м. Дніпро, явився головний державний-ревізор інспектор відділу перевірок у сфері матеріального виробництва управління аудиту ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_10 За зазначеною адресою деякий час тому знаходився склад підприємства, однак у звязку із проведенням робіт з реконструкції будівлі, приміщення стало не придатним до використання. Оскільки в будівлі були відсутні будь-які особи, ОСОБА_10 зателефонувала директору ТОВ «Авантітранс груп» з вимогою про допуск її до перевірки підприємства. Директор підприємства, прибувши за місцем проведення перевірки, повідомив інспектору про те, що підприємство змінило місцезнаходження у звязку із проведенням рекнструкції будівлі за попереднім місцем реєстрації, відповідні зміни внесені до відомостей, що місяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Окрім того, директор зазначив, що документальна виїзна перервірка, на проведення якої наполягала ревізор інспектор, не має законних підстав. На думку, «Авантітранс груп», наказ від 10.04.2018 року №2098-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Авантітранс груп» виданий з порушенням процедури та за відсутності підстав включення позивача до плану-графіку перевірок», а також податковим органом порушено порядок повідомлення про проведення перевірки.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.
ОСОБА_7 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 10.04.2018 року місцезнаходження юридичної особи: с. Дніпро, пр. С. Нігояна (пр. Калініна), б.52, оф.5
10.04.2018 року Головне управління ДФС України у Дніпропетровській області на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.77.1, п.77.4 ст.77 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями) прийняло наказ № 2098-11 про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Авантітранс груп» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року тривалістю 10 робочих днів починаючи з 26.04.2018 року.
На підставі наказу прийнято направлення на перевірку ТОВ «Авантітранс груп» №2658 від 26.04.2018 року (а.с.19).
26.04.2018 року головним державним ревізором-інспектором ОСОБА_10 здійснено виїзд за податковою адресою підприємства: с. Дніпро, пр. С. Нігояна (пр.. Калініна), б.52, оф.5, для проведення перевірки.
На підставі вказаного акту в.о. начальника управління аудиту ГУ ДФС у Дніпропетровській області звернувся з заявою від 26.04.2018 року до в.о. заступника начальника ГУ ДФС в Дніпропетровській області про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Авантітранс груп» (а.с. 8).
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій заявника щодо застосування умовного адміністративного арешту майна відповідача на відповідність вимогам частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Підстави застосування адміністративного арешту майна та порядок його застосування визначені статтею 94 Податкового кодексу України. Цією статтею передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.
Арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з передбачених пунктом 94.2 статті 94 ПК України обставин. Однією з таких обставин визначено наступну: платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.
Адміністративний арешт застосовується рішенням керівника органу державної податкової служби (його заступником) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 статті 94 ПК України; обґрунтованість арешту має бути перевірена судом протягом 96 годин з дня прийняття рішення про застосування адміністративного арешту.
Відтак, як свідчить аналіз наведеної норми, адміністративний арешт є санкцією, застосованою до платника податків рішенням органу державної податкової служби.
Однією із підстав для застосування такого арешту є відмова платника податків від допуску посадових осіб органу державної податкової служби проводити документальну перевірку за наявності законних підстав для її проведення. Тобто, застосування адміністративного арешту з наведеної підстави можливе у разі, по-перше, відмови платника податків від допуску посадових осіб органу державної податкової служби проводити документальну перевірку, по-друге, вказана перевірка проводиться за наявності законних підстав для її проведення.
ОСОБА_7 з пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.
Відтак, арешт майна платника може бути застосовано з двох підстав: якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або якщо платник податків відмовляється від допуску посадових осіб органу державної податкової служби до проведення перевірки.
Отже, з метою правильного вирішення даного спору суду необхідно встановити наявність чи відсутність законних підстав для проведення перевірки відповідача.
Умови та порядок допуску посадових осіб органів державної податкової служби до проведення документальних перевірок визначені статтею 81 ПК України.
Пунктом 81.1 цієї статті передбачено, що посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для її проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.
Направлення на перевірку, у такому випадку, є дійсним за наявності підпису керівника органу державної податкової служби або його заступника, що скріплений печаткою органу державної податкової служби;
- копії наказу про проведення перевірки;
- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Суд встановив, що у посадових осіб податкового органу не були наявні усі, передбачені пунктом 81.1 статті 81 ПК України умови для проведення перевірки ТОВ «Авантітранс груп», з огляду на таке.
Відповідно до пункту 77.1. статті 77 ПК України, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.
Пунктом 77.4. статті 77 встановлено, що про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
Норма статті 77 ПК України встановлює, що документальна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення перевірки не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки.
Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
ОСОБА_7 з пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Відповідно до пункту 78.5 зазначеної статті допуск посадових осіб органів податкової служби до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
Як зазначено вище, пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, встановлено, що посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.
Таким чином, податковий орган набуває право на проведення документальної виїзної перевірки платника податків тільки у випадку коли до початку проведення зазначеної перевірки йому надіслано або пред'явлено направлення на проведення перевірки та службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки, а також вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
26.04.2018 року посадовою особою Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області було здійснено вихід за податковою адресою ТОВ «Авантітранс груп» для предявлення направлення про початок документальної позапланової перевірки та проведення перевірки, за адресою: м. Дніпро, пр. С. Нігояна (попередня назва пр. Калініна), б.52, оф.5.
Відповідно до абзацу 7 частини другої статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості щодо юридичної особи, у тому числі, місцезнаходження юридичної особи.
Частиною першої статті 18 зазначеного Закону встановлено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.
Отже, з урахуванням того, що вручення під розписку наказу про проведення документальної планової перевірки повинно бути здійснено не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення документальної планової перевірки, то і вручення цього наказу шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням має бути здійснено в такий термін, щоб забезпечити його отримання платником податків не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки.
Пунктом 77.6 ст. 77 ПК України передбачено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.
З огляду на зазначене, враховуючи те, що відповідачем не було належним чином вручено позивачу направлення на проведення перевірки, службове посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки та копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки, суд дійшов висновку про те, що у фіскального органу не виникало права на проведення документальної позапланової перевірки позивача.
З матеріалів справи вбачається, що Наказ №2098-п був отриманий платником податків за 1 день до перевірки.
Враховуючи вищевказане, ТОВ «Авантітранс Груп» правомірно не допустив працівників податкового органу до проведення планової перевірки 26 квітня 2018 року, оскільки наказ про її проведення не був вручений належним чином відповідальним особам підприємства, а податковим органом здійснено виїзд на перевірку за неналежною адресою-місцезнаходження підприємства.
Таким чином, позивачем за первинним позовом порушено норми статті 77 ПК України щодо вручення платнику податків Наказу №2098-п, оскільки такий наказ не був вручений уповноваженій особі підприємства за 10 календарних днів до початку проведення планової документальної виїзної перевірки, дії фіскального органу щодо проведення перевірки є протиправними, а Наказ №2099-п, підлягає скасуванню.
При цьому, відмова у допуску до перевірки не може бути підставою для прийняття рішення про арешт майна платника податків в розумінні пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, якщо така перевірка здійснена без дотримання умов та порядку прийняття контролюючим органом рішення про її проведення, що свідчить про її незаконність та відсутність правових наслідків такої.
Враховуючи те, що судом встанволена відсутність законних підстав для проведення перевірки відповідача рішення заступника начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 26.04.2018 р. про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, ТОВ «Авантітранс груп», що застосовано до підприємства як санція за недопуск фахівців податкового органу до перевірки підлягає скасуванню, оскільки судом встановлено факт порушення порядку повідомлення про проведення перевірки.
Отже, суд дійшов до наступного правового висновку: аналізованими нормами ПК України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних планових виїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою для винесення наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог статті 77 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої. Зогляду на зазначене, у ТОВ «Авантітранс груп», були наявні законні підстави для не допуску посадових осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області до проведення перевірки.
Правова позиція щодо аналогічного спору викладена в рішенні Верховного Суду України від 27.01.2015 у справі №21-425а14, висновок якого враховуються судом, в порядку статті ч.5 242-2 КАС України.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
ОСОБА_7 з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
ОСОБА_7 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
За таких умов суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог зустрічного позову та необхідність скасування наказу в.о. заступника начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 10.04.2018 року № 2098-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Авантітрас груп», визнання протиправними дії посадових осіб Головного управління ДФС у Дніпропетрвоській області щодо порушення порядку повідомлення про проведення документальної виїзної планової перевірки та скасуваня рішення заступника начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 26.04.2018 р. про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, ТОВ «Авантітранс груп».
Суд при прийнятті рішення також приймає до уваги посилання представника ТОВ «Авантітранс грпу», що платковим органом порушено порядок повідомлення про проведення перевірки та порушення норм Податкового кодексу України щодо процедури та підстав включення позивача до плану-графіку.
Враховуючи наявність підстав для задоволення зустрічного позову та скасування наказу в.о. заступника начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 10.04.2018 року № 2098-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Авантітрас груп», у звязку з порушенням контролюючим органом порядку повідомлення про проведення документальної виїзної планової перевірки та наявність у підприємства законних підстав для недопуску посадових осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області до проведення перевірки, суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволені первісного адміністративного позову Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Авантітранс груп про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
ТОВ «Авантітранс груп» за подання зустрічного адміністративного позову було сплачено судовий збір в розмірі 5286,00 грн., що підтверджується квитанцією № 650 від 15.05.2018 року ( а.с. 38).
Враховуючи викладене суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача суму сплаченого ним судового збору у повному обсязі з Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень.
Керуючись вимогами ст.ст. 2-5, 6-11, 77, 139, 180, 192-194, 205, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

Визнати протиправними дії посадових осіб Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо порушення порядку повідомлення про проведення документальної виїзної планової перевірки.
Визнати протиправним та скасувати наказ в.о. заступника начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 10.04.2018 року № 2098-п Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ Авантітрас груп.
Визнати протиправним та скасувати рішення заступника начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 26.04.2018 р. про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, ТОВ "Авантітранс груп".
Стягнути з Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю Авантітранс групп судовий збір у сумі 5286,00 гривень.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений 04 червня 2018 року.

Суддя В.В ОСОБА_1