Справа № 810/180/18
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2018-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 червня 2018 року №810/180/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру Київської області Федоренко Анни Володимирівни про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1, (далі - позивач, ОСОБА_1, до Державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру Київської області Федоренко Анни Володимирівни, (далі - відповідач, Державний реєстратор Федоренко А.В.), в якому просив:

1) визнати протиправними та скасувати наступні рішення відповідача (ідентифікаційний код 39817550) від 20.12.2017 p.:

- рішення №РВ-017 про відмову позивачу у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про земельну ділянку приватної власності площею 3,4260 га (кадастровий номер НОМЕР_2);

- рішення №РВ-017 про відмову позивачу у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про земельну ділянку приватної власності площею 3,0000 га (кадастровий номер НОМЕР_3);

2) зобов'язати відповідача (ідентифікаційний код 39817550), на підставі поданих заяв, внести відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру щодо державної реєстрації змін відомостей про цільове призначення наступних земельних ділянок:

- земельну ділянку приватної власності площею 3,4260 га (кадастровий номер НОМЕР_2), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2

- земельну ділянку приватної власності площею 3,0000 га (кадастровий номер НОМЕР_3), яка розташована за адресою: АДРЕСА_3

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12 січня 2018 року позовну заяву позивача залишено без руху та надано йому строк для усунення виявлених недоліків.

У встановлений судом строк виявлені недоліки позовної заяви позивачем усунуто.

При цьому, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26 січня 2018 року адміністративну справу №810/180/18 передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для подальшого розгляду і вирішення адміністративної справи №810/180/18 визначено суддю Окружного адміністративного суду міста Києва Шрамко Ю.Т.

Ухвалою суду від 07 березня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №810/180/18, (далі - справа), а ухвалою від 03 травня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем безпідставно та з порушенням вимог законодавства, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки оскаржувані рішення прийняті ним на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Згідно наявних в матеріалах справи копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30 грудня 2016 року №77529809 та №77525017, ОСОБА_1 на праві приватної власності належать:

- земельна ділянка площею 3 га, кадастровий номер НОМЕР_3, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_3;

- земельна ділянка площею 3,426 га, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_2

30 листопада 2017 року Ірпінською міською радою Київської області прийнято:

1) Рішення "Про затвердження гр. ОСОБА_1. проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності цільове призначення якої змінюється з ведення особистого селянського господарства на будівництво і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, в АДРЕСА_3 №3009-43-VII, яким затверджено ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності площею 3,0000 га (кадастровий номер НОМЕР_3), цільове призначення якої змінюється з ведення особистого селянського господарства на будівництво і обслуговування багатоквартирного житлового будинку в АДРЕСА_3, а також змінено ОСОБА_1 цільове призначення вказаної земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства на будівництво і обслуговування багатоквартирного житлового будинку;

2) Рішення "Про затвердження гр. ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності цільове призначення якої змінюється з ведення особистого селянського господарств на будівництво і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, в АДРЕСА_4 №3010-43-VII, яким затверджено ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності площею 3,4260 га (кадастровий номер НОМЕР_2), цільове призначення якої змінюється з ведення особистого селянського господарства на будівництво і обслуговування багатоквартирного житлового будинку в АДРЕСА_5, а також змінено ОСОБА_1 цільове призначення вказаної земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства на будівництво і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

При цьому, 19 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Управління надання адміністративних послуг та по роботі зі зверненнями громадян виконавчого комітету Ірпінської міської ради із заявами про державну реєстрацію земельної ділянки:

- реєстраційний №13884, в якій просила зареєструвати земельну ділянку площею 3,0000 га, яка розташована за адресою: Київська обл., в АДРЕСА_3;

- реєстраційний №13881.2, в якій просила зареєструвати земельну ділянку площею 3,4260 га, яка розташована за адресою: Київська обл., в АДРЕСА_5.

Згідно наявних в матеріалах справи копій описів документації, прийнятої для проведення державної реєстрації земельної ділянки, до вказаних вище заяв від 19 грудня 2017 року позивачем додано: копію документу, що посвідчує особу; копію документа, що посвідчує повноваження від імені особи; копію документа про присвоєння податкового номера; документацію із землеустрою; електронний документ; рішення органу місцевого самоврядування; договір.

За результатами розгляду вказаних вище заяв позивача та доданих документів Державним реєстратором Федоренко А.В. 20 грудня 2017 року прийнято оскаржувані рішення №РВ-017 та №РВ-017 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності поданих документів вимогам, установленим Законом України "Про Державний земельний кадастр" і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме: код цільового призначення земельної ділянки (02.3) який запропонований проектом відведення, не в повній мірі відповідає вимогам Наказу Держкомзему від 23.07.2010 року №548 "Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель", оскільки відповідно до представленого викопіювання з Детального плану території, вищезазначена територія передбачена для розміщення багатоквартирної житлової та громадської забудови з об'єктами соціальної інфраструктури (ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 20 Земельного кодексу України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок.

Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності провадиться: щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою; щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, - районною державною адміністрацією, а щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, що не входять до території району, або в разі якщо районна державна адміністрація не утворена, - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною державною адміністрацією.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється в порядку, встановленому законом.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 1 цього Кодексу.

Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погодженого в порядку, встановленому статтею 186 1 цього Кодексу, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 21, ч. 2 ст. 24, ч. 4 ст. 26 Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07 липня 2011 року №3613-VI, (далі - Закон №3613-VI), до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки, зокрема, цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель).

Відомості про цільове призначення земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру:

а) щодо категорії земель: на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються; на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення; на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель;

б) щодо виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель: на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються; на підставі письмової заяви власника (користувача) земельної ділянки державної чи комунальної власності, - у разі зміни виду використання земельної ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони); на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Для внесення змін до відомостей Поземельної книги щодо цільового призначення земельної ділянки, складу угідь, нормативної грошової оцінки, а також до відомостей про межі земельної ділянки (у разі їх встановлення (відновлення) за фактичним використанням земельної ділянки) заявник подає до органу, який здійснює ведення Поземельної книги:

- заяву за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру;

- оригінали документації із землеустрою, технічної документації з оцінки земель, які згідно з цим Законом є підставою для внесення таких змін (крім випадків зміни виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель, що згідно з цим Законом не потребує розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки);

- документацію із землеустрою, на підставі якої вносяться зміни до відомостей Державного земельного кадастру, у формі електронного документа (крім випадків внесення відомостей про зміну виду використання).

Процедура та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, (далі - Порядок №1051).

Так, відповідно до п.п. 66, 67, 111, 121 та 122 Порядку №1051, до Державного земельного кадастру державними кадастровими реєстраторами вносяться відомості (зміни до них), зазначені у пунктах 21 - 25 цього Порядку, про об'єкти Державного земельного кадастру.

Внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Забороняється вимагати для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених Законом України "Про Державний земельний кадастр".

Документи, які є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; документи мають відповідати вимогам Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє:

1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку;

2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

Для внесення до відомостей про земельну ділянку змін щодо цільового призначення земельної ділянки, складу угідь, нормативної грошової оцінки, а також до відомостей про межі земельної ділянки (у разі їх встановлення (відновлення) за фактичним використанням земельної ділянки) Державному кадастровому реєстраторові подаються:

1) заява за формою згідно з додатком 12;

2) оригінал документації із землеустрою або оцінки земель, яка є підставою для внесення таких змін (крім випадків зміни виду використання земельної ділянки в межах земель певної категорії);

3) електронний документ (крім випадків внесення відомостей про зміну виду використання).

Підставою для відмови у внесенні до Поземельної книги змін до відомостей про земельну ділянку є:

1) розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

2) звернення із заявою неналежної особи;

3) невідповідність поданих документів вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 пункту 111 цього Порядку;

4) наявність заявлених відомостей у Поземельній книзі.

При цьому, дослідивши матеріали справи, суд не погоджується із твердженнями відповідача щодо подачі позивачем не всього переліку документів, необхідних для здійснення державної реєстрації змін про земельну ділянку щодо її цільового призначення, оскільки згідно описів документації, прийнятої для проведення державної реєстрації земельної ділянки, до вказаних вище заяв від 19 грудня 2017 року реєстраційний №13884 та реєстраційний №13881.2 позивачем була додана уся, визначена Законом №3613-VI та Порядком №1051, документація, необхідна для державної реєстрації змін про земельну ділянку щодо її цільового призначення, протилежного відповідачем не доведено.

Крім того, згідно з п. 111 Порядку №1051, за результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій:

1) здійснює державну реєстрацію земельної ділянки:

- за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру присвоює кадастровий номер земельній ділянці;

- відкриває Поземельну книгу та вносить відомості до неї (крім відомостей про затвердження документації із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також про власників, користувачів земельної ділянки);

- робить позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру відповідно до підпункту 2 пункту 75 цього Порядку;

- надає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відомості, зазначені у підпункті 1 пункту 197 цього Порядку, відповідним органам державної влади, органам місцевого самоврядування;

2) приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77 - 85 цього Порядку в разі:

- невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 цього пункту;

- розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини;

- розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

- подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі.

Отже, процедура державної реєстрації змін відомостей про земельну ділянку здійснюється на підставі заяви, зокрема, особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення чи затвердження документації із землеустрою. До вказано заяви додається землевпорядна документація.

При цьому, Законом №3613-VI та Порядком №1051 встановлений вичерпний перелік підстав відмови у державній реєстрації змін відомостей про земельну ділянку. Так, зокрема, однією із таких підстав є невідповідність поданих заявником документів вимогам чинного законодавства.

Як вже зазначалось вище, з оскаржуваних рішень вбачається, що вони прийняті відповідачем у зв'язку з невідповідністю поданих документів вимогам, установленим Законом №3613-VI і Порядком №1051, а саме: код цільового призначення земельної ділянки (02.3), який запропонований проектом відведення, не в повній мірі відповідає вимогам Наказу Держкомзему від 23.07.2010 року №548 "Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель", оскільки відповідно до представленого викопіювання з Детального плану території, вищезазначена територія передбачена для розміщення багатоквартирної житлової та громадської забудови з об'єктами соціальної інфраструктури (ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Однак, відповідно до ч. 3 ст. 9, ст. 22 Закону №3613-VI, державний кадастровий реєстратор, зокрема, перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства.

Документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; документи мають відповідати законодавству.

Разом з тим, суд погоджується з твердженнями позивача відносно того, що Порядком №1051 не передбачено вчинення Державним кадастровим реєстратором дій по перевірці поданих заявником документів з питання правильності затвердження проектів землеустрою чи внесених в ці проекти даних, в тому числі й щодо кодів цільового призначення земельних ділянок.

Тобто, повноваження Державного кадастрового реєстратора мають обмеження, які зводяться до того, що під час проведення державної реєстрації змін відомостей про земельну ділянку державні кадастрові реєстратори перевіряють відповідність повного пакету документів, що необхідні для реєстрації, Закону №3613-VI та Порядку №1051.

Отже, враховуючи те, що подана позивачем документація для проведення державної реєстрації змін відомостей про земельну ділянку відповідає вимогам Закону №3613-VI та Порядку №1051, а Державний реєстратор Федоренко А.В., приймаючи оскаржувані рішення, діяла поза межами своєї компетенції, суд приходить до висновку про протиправність вказаних рішень та необхідність їх скасування.

В частині позовних вимог щодо зобов'язання відповідача на підставі поданих заяв, внести відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру щодо державної реєстрації змін відомостей про цільове призначення спірних земельних ділянок суд виходить з наступного.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим ч. 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Проте, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі Олссон проти Швеції від 24 березня 1988 року), вбачається, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Оскільки суд прийшов до висновку про протиправність відмов відповідача у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, а інших підстав для таких відмов чинним законодавством не передбачено, наявні обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимог в цій частині, що, водночас, з урахуванням наведеного вище, не є втручанням в дискреційні повноваження відповідача, а є способом відновлення порушеного права позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру Київської області Федоренко Анни Володимирівни про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 2560,00 грн.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 134, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: 04215, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру Київської області Федоренко Анни Володимирівни (місцезнаходження: 03170, м. Київ, вул. Янтарна, 12; ) від 20 грудня 2017 pоку:

- №РВ-017 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

- №РВ-017 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

3. Зобов'язати Державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру Київської області Федоренко Анну Володимирівну, на підставі поданих заяв ОСОБА_1, внести відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру щодо державної реєстрації змін відомостей про цільове призначення наступних земельних ділянок:

- земельної ділянки приватної власності площею 3,4260 га (кадастровий номер НОМЕР_2), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2

- земельної ділянки приватної власності площею 3,0000 га (кадастровий номер НОМЕР_3), яка розташована за адресою: Київська обл., АДРЕСА_3

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 2560,00 грн. (дві тисячі п'ятсот шістдесят гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру Київської області Федоренко Анни Володимирівни.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко