Справа № 808/3359/17
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2018 року

справа № 808/3359/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В.,

суддів: Чабаненко С.В. Чумака С.Ю. ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Узун» на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року у справі №808/3359/17 (головуючий 1-ї інстанції Конишева О.В.) за позовом Селянського (фермерського) господарства «Узун» до Новомиколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 02.11.2017 року звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Новомиколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №54957642 від 20.10.2017 року.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач не надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідач до апеляційного суду надіслав заяву, якою просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов’язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 20.10.2017 до Новомиколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надійшла постанова про накладення штрафу, видана Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області №121 від 27.03.2017 року, про стягнення з селянського (фермерського) господарства «Узун» штрафу в сумі 3200 грн..

Державним виконавцем Новомиколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 20.10.2017 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №54957642 за вказаною постановою ГУ Держпраці (а.с.9).

Позивач не погодився з вказаною постановою відповідача та оскаржив її до суду, посилаючись на ту обставину, що вона не відповідає вимогам ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», а саме порушено строк для пред’явлення виконавчого документу до виконання.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що з огляду на те, що виконавчий документ у повній мірі відповідав вимогам виконавчого документа, та жодним чином не підпадав під випадки повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, а також ту обставину, що постанова Держпраці про накладення штрафу була оскаржена в судовому порядку, відповідачем правомірно прийнято рішення про відкриття виконавчого провадження №54957642.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Правовідносини, що виникли у даній справи регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі по тексту - Закон №1404).

Відповідно до статті 1 Закону №1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області 27.03.2017 року прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими особами №121 про стягнення з селянського (фермерського) господарства «Узун» штрафу в сумі 3200 грн. за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (а.с.11).

Відповідно до статті 3 Закону №1404 постанова Головного управління Держпраці у Запорізькій області є виконавчим документом, що підлягає примусовому виконанню.

Статтею 12 Закону №1404 передбачені строки пред’явлення виконавчих документів до виконання, переривання строку давності пред’явлення виконавчого документа до виконання та поновлення пропущеного строку, відповідно до частини 1 якої виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути пред’явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно частини 2 вказаної статті строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно постанови про накладення штрафу уповноваженими особами Головного управління Держпраці у Запорізькій області №121 від 27.03.2017 року, вказана постанова набирає законної сили 27.03.2017 року.

Відтак, строк пред’явлення вказаної постанови до примусового виконання є 28.06.2017 року.

Відповідачем не надано ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції відомостей щодо відстрочки чи розстрочки виконання рішення, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Посилання відповідача, з яким погодився суд першої інстанції, що постанова Держпраці оскаржувалась в судовому порядку, а відтак набрала законної сили лише

25.07.2017 року з прийняттям рішення Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки законодавець не ставить в залежність набрання чинності постанови Держпраці від її оскарження в судовому порядку та набрання чинності судовим рішенням.

Відповідно до частини 4 статті 12 Закону №1404 строк пред’явлення виконавчого документу до виконання перериваються у разі:

1) пред’явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Інших підстав переривання строку не передбачено.

ГУ Держпраці повинно було у встановлений законом строк пред’явити постанову про накладення штрафу до відділу державної виконавчої служби, а питання щодо реалізації (стягнення) повинно вирішуватись шляхом зупинення виконавчого провадження, зокрема, у зв’язку з оскарженням постанови Держпраці в судовому порядку.

Наявна в матеріалах справи копія постанови про накладення штрафу уповноваженими особами Головного управління Держпраці у Запорізькій області №121 від 27.03.2017 року, в якій визначено набрання чинності « 25.07.2017 року» (а.с.10), колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вказаний документ не є тотожним наданій позивачу копії з датою набрання чинності « 27.04.2017 року» (а.с.11), а також визначена в ній дата набрання чинності « 25.07.2017 року» не відповідає вимогам закону.

Враховуючи наведені вище докази в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем неправомірно прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, строк пред’явлення якого до примусового виконання пропущений та у встановлений законом спосіб не поновлювався.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб’єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження №54957642 від 20.10.2017 року.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не вірно встановлені обставини справи та постанова прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення вимог адміністративного позову.

Керуючись статтями 243, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Узун» на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року у справі №808/3359/17 задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року у справі №808/3359/17 скасувати.

Позов Селянського (фермерського) господарства «Узун» задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Новомиколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про відкриття виконавчого провадження №54957642 від 20.10.2017 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: С.Ю. Чумак