Справа № 812/534/18
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

12 червня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/534/18

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Петросян К.Є.,

при секретарі судового засідання Грищенко М.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Батури І.В.,

представника відповідача Лукіна С.Г.,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент фінансів Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною, скасування та визнання протиправним листа відмови від 03.03.2017, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

01.03.2018 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент фінансів Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною, скасування та визнання протиправним листа-відмови від 03.03.2017 та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 05.03.2018 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с.1-2).

Ухвалою суду від 27.04.2018 продовжено строк підготовчого провадження по справі (а.с.49).

Ухвалою суду від 24.05.2018 у підготовчому провадженні ОСОБА_1 поновлено строк на звернення до суду із даним позовом (а.с.92, 96-97).

Ухвалою суду від 24.05.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду (а.с.95).

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 07.12.2016 ОСОБА_1 була встановлена 25% втрата працездатності, яка пов`язана з проходженням військової служби, у встановленні інвалідності відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним висновком МСЕК ОСОБА_1 написав заяву про передачу медичної справи до вищих органів МСЕК, яким 07.09.2017 прийнято остаточне рішення про залишення рішення обласної МСЕК без змін.

Позивач зазначає, що у зв`язку із тим, що державою гарантована грошова допомога особам, що втратили працездатність через проходження військової служби, 02.03.2017 він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги на підставі ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови КМУ «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві від 25.12.2013 № 975.

В листопаді 2017 року позивач отримав лист відповідача, з якого дізнався, що йому відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги, з чим не згоден. Вважає таку відмову протиправною, а також протиправною бездіяльність відповідача щодо не направлення документів для нарахування одноразової допомоги до Департаменту фінансів Міністерства оборони України та просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не направлення документів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про можливість виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до ст.16 ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, для подальшого розгляду на комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби;

- скасувати та визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.03.2017 № ВСЗ -117;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 надати Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок та матеріали щодо можливості виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з отриманням трудового каліцтва, отриманого під час виконання обов`язків військової служби, у розмірі 70 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, відповідно до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні пред`явленому позову, просили його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог ОСОБА_1 , надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого суду пояснив наступне (а.с.28-29).

З 02.06.2016 під час первинного огляду органами МСЕК позивачу вперше встановлена ступінь втрати професійної працездатності у відсотках 25 по свідоцтву про хворобу № 835. Причина втрати професійної працездатності захворювання так, пов`язане з проходженням військової служби.

Дата встановлення страхового випадку - 02.06.2016.

Підстава - акт огляду МСЕК № 118-1529, дата огляду - 07.12.2016. Довідка про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12ААА № 005159.

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на день встановлення позивачу інвалідності), одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

7) отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ними обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності.

Абзацами 1, 2 пункту 7 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 (далі - Порядок) передбачено, що у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який встановлюється медико-соціальними експертними комісіями, у розмірі, що визначається у відсотках від:

70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію,травму або каліцтво) під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності.

В матеріалах справи мається довідка про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12ААА № 005159. Причина втрати професійної працездатності захворювання так, пов`язано з проходженням військової служби.

Таким чином, на думку відповідача, відмова позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням втрати професійної працездатності внаслідок захворювання так, пов`язаного з проходженням військової служби, є законодавчо обґрунтованою і правомірною. Тому просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент фінансів Міністерства оборони України належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання не прибув, причину неявки суду не повідомив.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його було належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, а також представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-74 КАС України, суд прийшов до такого.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач ОСОБА_1 з 13.08.2015 знаходився на дійсній військовій службі в Збройних Силах України на підставі Указу Президента України № 5/2015 від 14.01.2015 (а.с.65).

Згідно довідки від 17.09.2015 № 648/11 позивач перебував на військовій службі у в/ч пп НОМЕР_1 (а.с.66).

Наказом військової частини польової пошти НОМЕР_2 Міністерства Оборони України від 24.06.2016 № 134 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ за пунктом «б» частини 8 (за станом здоров`я) з виключенням із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направленням на військовий облік до Лисичанського МВК Луганської області (а.с.10, 64).

13.06.2016 ТВО командира військової частини НОМЕР_3 позивачу було видано направлення на МСЕК (а.с.12).

07.12.2016 Луганським обласним МСЕК ОСОБА_1 з 02.06.2016 на підставі акта огляду МСЕК № 118-1529 встановлена ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: первинно 25% за свідоцтвом про хворобу № 835. Причиною втрати професійної працездатності згідно довідки МСЕК від 07.12.2016 № 005159 зазначено захворювання «так», пов`язане із проходженням військової служби (а.с.7, 61-63).

Не погоджуючись із відмовою у встановленні інвалідності, позивач написав заяву про передачу справи до вищих органів МСЕК.

За результатами вивчення медичної документації та об`єктивного огляду ОСОБА_1 . ДП «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони та здоров`я України» дійшло висновку про залишення рішення обласної МСЕК без змін, про що повідомило позивача та Луганський комунальний заклад «Обласний центр медико-соціальної експертизи» листом від 25.10.2017 № 540/10 (а.с.15).

27.02.2017 за вх. № 15-73 позивач звернувся до Військового комісару Лисичанського міського військового комісаріату із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги, у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із проходженням військової служби та ступеню втрати професійної працездатності 25% за свідоцтвом про хворобу №835 з наданням необхідних документів (а.с.69).

Листом від 03.03.2017 № ВСЗ-17 Луганським ОВК повідомлено позивача про відсутність підстав для виплати ОСОБА_1 одноразової допомоги у зв`язку із встановленням часткової втрати працездатності згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (а.с.73).

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011).

Відповідно до статті 1 Закону № 2011 (тут і надалі в редакцій, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону № 2011 одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

В силу частини другої статті 16 Закону № 2011 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби) під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби), що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби;

3) загибелі (смерті) військовослужбовця строкової військової служби, військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві;

4) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті;

5) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби;

6) встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві;

7) отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності;

8) отримання військовослужбовцем строкової військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва) у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності;

9) отримання військовозобов`язаним або резервістом, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, поранення (контузії, травми або каліцтва) при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності.

Отже, Законом № 2011 визначено вичерпні підстави, за наявності яких призначається та виплачується одноразова грошова допомога.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок № 975).

Відповідно до абзацу першого та другого пункту 7 Порядку № 975 у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який встановлюється медико-соціальними експертними комісіями, у розмірі, що визначається у відсотках від, зокрема, 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво) під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності.

Таким чином, з аналізу норм діючого законодавства вбачається, що виплата одноразової грошової допомоги пов`язується із отриманням військовослужбовцем саме поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним обов`язків військової служби.

Частиною третьою статті 16 Закону № 2011 визначено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Військовозобов`язані та резервісти вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, служби у військовому резерві, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", указами Президента України" (частина третя статі 16 Закону № 2011).

Аналогічне міститься також і в абзацах першому та другому пункту 7 Порядку № 975.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходив військову службу в збройних силах України на підставі Указу Президента України від 14.01.2015 №15/2015 «Про часткову мобілізацію».

Наказом військової частини польової пошти НОМЕР_2 Міністерства Оборони України від 24.06.2016 № 134 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ за пунктом «б» частини 8 (за станом здоров`я) з виключенням із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направленням на військовий облік до Лисичанського МВК Луганської області (а.с.10, 64).

07.12.2016 Луганським обласним МСЕК ОСОБА_1 з 02.06.2016 на підставі акта огляду МСЕК № 118-1529 встановлена ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: первинно 25% за свідоцтвом про хворобу № 835.

З довідки МСЕК від 07.12.2016 № 005159 вбачається, що причиною втрати професійної працездатності ОСОБА_1 є захворювання «так», пов`язане із проходженням військової служби.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач під час проходження військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва) не отримував.

Разом з тим, Законом № 2011 передбачена виплата одноразової грошової допомоги лише за умови отримання поранення під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби, що виключає застосування відносно ОСОБА_1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

За наведених обставин суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді листа від 03.03.2017 № ВСЗ-117.

Оскільки в судовому засіданні встановлено відсутність підстав для виплати позивачу одноразової грошової допомоги, суд вважає також необґрунтованими вимоги позову в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не направлення документів ОСОБА_1 для виплати та відповідно щодо зобов`язання надати Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок та матеріали для виплати позивачу одноразової грошової допомоги.

На підставі вищевикладеного суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 132, 139, 205, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент фінансів Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною, скасування та визнання протиправним листа відмови від 03.03.2017, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено та підписано 15 червня 2018 року.

Суддя К.Є. Петросян