Справа № 826/8956/18
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2018-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

15 червня 2018 року м. Київ № 826/8956/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шейко Т.І.,

розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс МКС"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" Товариства з обмеженою відповідальністю ТД "Таранто" Державний реєстратор філії Комунального підприємства Главанської сільської ради "Абсолют" у м.Києві Хмельницький Сергій Юрійович Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії
встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс МКС» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Товариства з обмеженою відповідальністю ТД «Таранто», Державного реєстратора Хмельницького Сергія Юрійовича філії Комунального підприємства Главанської сільської ради «Абсолют» у м. Києві, Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), у якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора речових прав на нерухоме майна та їх обтяжень філії Комунального підприємства Главанської сільської ради «Абсолют» у м. Києві Хмельницького Сергія Юрійовича про державну реєстрацію права власності: 24676933 від 02 лютого 2018 року за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на об'єкт нерухомого майна нежилу будівлю загальною площею 238,10 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Броварський, будинок 5-Г, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000;

- визнати протиправними та скасувати рішення приватного нотаріуса Заверухи Наталії Іванівни Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області про державну реєстрацію прав власності: 40087140 від 13 березня 2018 року за Товариством з обмеженою відповідальністю ТД «Таранто» на об'єкт нерухомого майна нежилу будівлю загальною площею 238,10 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Броварський, будинок 5-Г, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Суд вважає, що дане питання не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частин 1, 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У той же час, згідно з частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. &lо;…&?а; фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися «судом, встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Так, відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з пунктами 1, 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до частин 1, 3 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно - правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Дослідивши та проаналізувавши наявні у справі матеріали, оцінивши їх з урахуванням наведених вище норм права, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини щодо прийняття рішення Державним реєстратором речових прав на нерухоме майна та їх обтяжень філії Комунального підприємства Главанської сільської ради «Абсолют» у м. Києві Хмельницьким Сергієм Юрійовичем про державну реєстрацію права власності: 24676933 від 02 лютого 2018 року за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на об'єкт нерухомого майна та приватним нотаріусом Заверухою Наталією Іванівною Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області про державну реєстрацію прав власності: 40087140 від 13 березня 2018 року за Товариством з обмеженою відповідальністю ТД «Таранто», є похідними від договірних /приватних/ відносин і для вирішення питання щодо відповідності чи невідповідності рішень державного реєстратора та приватного нотаріуса під час здійснення ними реєстраційних дій - є встановлення у особи права на права за іпотечним договором, відносно якого і прийняті оскаржувані рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, спірні правовідносини виникли між учасниками справи (здебільшого між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД «Таранто», Товариством з обмеженою відповідальністю «Слов'янські традиції» та ПАТ «Інтеграл-Банк») за наслідками укладеного між позивачем та ПАТ «Інтеграл-Банк» Договору іпотеки від 29.11.2010 року та його (Договору іпотеки) неналежного виконання.

Суд вважає, що спір у цій справі хоч і стосується рішень суб'єктів владних повноважень, які відповідно до законодавства наділені повноваженнями реєструвати права та їх обтяження на нерухоме майно, проте випливає із правовідносин іпотеки, і захисту цивільних прав (прав на нерухоме майно).

Між тим, правовідносини іпотеки не є правовідносинами, врегульованими адміністративною юрисдикцією, а спір, що виник на підставі них не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права.

Крім того, позивач у якості відповідачів у даній справі вказав Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та Товариство з обмеженою відповідальністю ТД «Таранто», в той час, як частиною 4 статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України визначено вичерпний перелік підстав, коли особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами у справах, що розглядаються у порядку адміністративного судочинства.

З врахуванням наведеного суд вважає, що ці позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки даний спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 170, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва,-

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс МКС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Товариства з обмеженою відповідальністю ТД «Таранто», Державного реєстратора Хмельницького Сергія Юрійовича філії Комунального підприємства Главанської сільської ради «Абсолют» у м. Києві та Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала може буде оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко