Справа № 818/1699/18
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 червня 2018 р. Справа № 818/1699/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко І.Г.,

за участю секретаря - Мельник О.П.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Артеменка Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Сумській області, третя особа - начальник Головного управління ДФС у Сумській області Мазуренко Олексій Володимирович про визнання незаконним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Сумській області, третя особа - начальник Головного управління ДФС у Сумській області Мазуренко Олексій Володимирович про визнання незаконним та скасування наказу відповідача від 03.04.2018 №561 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» про оголошення суворої догани ОСОБА_1, старшому оперуповноваженому з особливо важливих справ відділу викриття кримінальних правопорушень у митній сфері оперативного управління Головного управління ДФС у Сумській області.

Протоколом автоматизованого розподілу справи системою «Документообіг адміністративних судів» між суддями зазначена справа була розподілена судді Шевченко І.Г.

У судовому засіданні 14.06.2018 суддя Шевченко І.Г. заявив самовідвід, у зв'язку з відсутністю допуску до державної таємниці.

Позивач у судовому засіданні проти задоволення заяви про самовідвід судді заперечував.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви про самовідвід судді.

Розглянувши заяву про самовідвід судді, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожному гарантовано право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Це положення узгоджується зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суспільні відносини, пов'язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України регулює Закон України «Про державну таємницю» від 21.01.1994 №3855-XII (далі - Закон № 3855-XII).

Державна таємниця - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою (ст. 1 Закону № 3855-XII).

Частиною 1 ст. 3 Закону № 3855-XII визначено, що дія цього Закону поширюється на органи законодавчої, виконавчої та судової влади, органи прокуратури України, інші державні органи, Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації усіх форм власності, об'єднання громадян (далі - державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації), що провадять діяльність, пов'язану з державною таємницею, громадян України, іноземців та осіб без громадянства, яким у встановленому порядку наданий доступ до державної таємниці.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону № 3855-XII державні органи, в тому числі правоохоронні, державного фінансового контролю та суди, з метою охорони державної таємниці мають за погодженням із Службою безпеки України встановлювати порядок здійснення своїх функцій щодо державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, що провадять діяльність, пов'язану з державною таємницею.

Абзацами 6 - 7 ч.1 ст. 1 наведеного Закону встановлено, що допуск до державної таємниці - оформлення права громадянина на доступ до секретної інформації. Доступ до державної таємниці - надання повноважною посадовою особою дозволу громадянину на ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов'язаної з державною таємницею, або ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов'язаної з державною таємницею, цією посадовою особою відповідно до її службових повноважень.

Згідно із ст. 22 Закону № 3855-XII залежно від ступеня секретності інформації встановлюються такі форми допуску до державної таємниці: форма 1 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності "особливої важливості", "цілком таємно" та "таємно"; форма 2 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності "цілком таємно" та "таємно"; форма 3 - для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності "таємно".

Допуск до державної таємниці надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-технічної діяльності або навчання, органами Служби безпеки України після проведення їх перевірки. Порядок надання допуску до державної таємниці визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 20 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 №2657-XII передбачено, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 вказаного Закону інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

З матеріалів справи встановлено, що в порядку підготовки справи до судового розгляду, ухвалою суду від 15.05.2018 витребувано від Головного управління ДФС у Сумській області належним чином засвідчені матеріали службового розслідування.

У судовому засіданні 14.06.2018 представником відповідача повідомлено, що протокол оперативної наради від 11.01.2018 №25/21т (гриф секретності «таємно») знаходиться в номенклатурі справ №21-0002цт (гриф секретності «цілком таємно», стор.9-19), висновок службового розслідування від 16.02.2018 №37т. (гриф секретності «таємно»), що став підставою для винесення оскаржуваного наказу, знаходиться в номенклатурі справ №21-0004т (гриф секретності «таємно» стор.1-10), що підтверджується листом начальника оперативного управління Головного управління ДФС у Сумській області від 14.06.2018 №2/18-28-21-01-12дск.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частинами 1 та 3 ст. 242 КАС України закріплено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що для повного, об'єктивного та правильного вирішення даної справи, виконання завдань адміністративного судочинства, суду необхідно дослідити витребувані судом докази, які мають гриф секретності «таємно» та відповідно до Закону №3855-XII є державною таємницею, робота з якими вимагає спеціального допуску.

В іншому випадку виникає ризик сумніву в об'єктивній неупередженості судді та як наслідок, порушення права на справедливий суд, регламентованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Разом з тим, головуючий по цій справі суддя не має допуску до державної таємниці, що виключає можливість дотримання виконання всіх завдань адміністративного судочинства, передбачених ст. 2 КАС України, розгляду справи зазначеним складом суду повно, об'єктивно та за умови дослідження всіх доказів. Дана неповнота, може порушити права сторін у справі та викликати сумнів у неупередженості судді.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

У відповідності до ч. 3 ст. 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Враховуючи, що витребувані судом докази містить інформацію, яка становить державну таємницю, і мають гриф секретності «таємно», докази, які є підставою для самовідводу були подані 14.06.2018, приймаючи до уваги, відсутність у головуючого судді Шевченко І.Г. допуску до державної таємниці та приймаючи до уваги строк розгляду даної категорії справ, суд вважає, що вказана обставина є перешкодою для розгляду даної справи та у розумний строк суддею Шевченко І.Г., у зв'язку з чим, заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 41 КАС України визначено, що у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 31 КАС України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

З урахуванням наведеного, справа підлягає передачі керівнику апарату Сумського окружного адміністративного суду для розгляду питання щодо визначення автоматизованою системою документообігу правомочного складу суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 31, 36, 39, 41, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву про самовідвід судді Шевченко Ірини Григорівни по адміністративній справі №818/1699/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Сумській області, третя особа - начальник Головного управління ДФС у Сумській області Мазуренко Олексій Володимирович про визнання незаконним та скасування наказу - задовольнити.

Передати адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Сумській області, третя особа - начальник Головного управління ДФС у Сумській області Мазуренко Олексій Володимирович про визнання незаконним та скасування наказу, для визначення автоматизованою системою документообігу правомочного складу суду в порядку, встановленому статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя І.Г. Шевченко