Справа № 428/4024/18
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року справа №428/4024/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В., Сухарька М.Г., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1, який представляє інтереси ОСОБА_2 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 травня 2018 р. у справі № 428/4024/18 (головуючий І інстанції Журавель Т.С.), яке складене в повному обсязі 17 травня 2018 року у м.Сєвєродонецьку, за позовом ОСОБА_2 до Інспектора взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі по-тексту позивач, апелянт) звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Інспектора взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ОСОБА_3 (далі по-тексту відповідач, інспектор) у якій просила суд визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 351395 від 06.04.2018 року, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення..

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ОСОБА_3 залишено без задоволення, а постанову інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 351395 від 06.04.2018 року залишено без змін.

Судове рішення першої інстанції обґрунтоване тим, що зі змісту відеозапису «», наданого відповідачем, вбачається, що позивач, яка керувала транспортним засобом «Mazda» д.н.з. НОМЕР_1, не ввімкнувши ближнє світло фар, та була зупинена відповідачем, визнає відсутність полісу (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила п. 2.1 «ґ» ПДР України.

Не погодившись з таким рішенням, представник позивача звернувся до Донецького апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги було зазначене те, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що адміністративне правопорушення зафіксовано не в автоматичному режимі, а тому обов'язковим є оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. Відтак, дії інспектора патрульної поліції по здійсненню фіксації адміністративного правопорушення з одночасним накладанням адміністративного стягнення без складення протоколу про адміністративне правопорушення свідчать про невідповідність процесу розгляду справи вимогам ст.ст. 254, 257, 276, 279 КУпАП, передбачені ст. 280 КУпАП обставини не з'ясовувалися.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 06.04.2018 року інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ОСОБА_3 було прийнято постанову серії ЕАА № 351395 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої 06.04.2018 року об 11 год. 00 хв. на автодорозі Сєвєродонецьк-Щедрищево ОСОБА_2 керувала транспортним засобом «Mazda» д.н.з. НОМЕР_1 за межами населеного пункту без ввімкненого ближнього світла фар та без поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, порушивши п. 2.1 «ґ» ПДР України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

У відповідності до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст.14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Аналізуючи оскаржувану постанову вбачається, що вона була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП.

У відповідності до п. 9.8 Правил дорожнього руху України з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Крім того, відповідно до пункту 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Статтею 36 КУпАП передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що спірним питанням у даній справі є накладення штрафу за порушення пункту 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян .

Частиною 1 ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені в тому числі і ч.1 ст.126 КУпАП.

Аналіз положень частин першої - третьої статті 258 КУпАП дозволяє дійти висновку, що їх дія поширюється:

1) на правопорушення, визначені в частині першій цієї статті;

2) у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

3) на випадки, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Частина друга статті 258 КУпАП надає право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно на ці правовідносини поширюється положення частини четвертої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, в тому числі, передбаченого статтею 126 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов'язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначається Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 № 1395 (далі - Інструкція №1395) .

Приписами п. 4 Інструкції №1395 визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

&l2;…&g№; Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 126 КУпАП &?р;…&?о;.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає хибними висновки судів попередніх інстанцій щодо обов`язку поліцейського скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Позаяк, розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачених ч.1 ст.126 КУпАП належить до компетенції Національної поліції, що, у відповідності до абзацу 2 ст. 258 КУпАП та п. 4 Інструкції №1395 виключає необхідність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Тож, обов'язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Проте позивачем не спростовано в судах першої та апеляційної інстанції факт відсутності у нього полісу (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі на момент зупинки відповідачем транспортного засобу 06 квітня 2018 року, а, відповідно і факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Зі змісту відеозапису «», наданого відповідачем, вбачається, що позивач, яка керувала транспортним засобом «Mazda» д.н.з. НОМЕР_1, не ввімкнувши ближнє світло фар, та була зупинена відповідачем, визнає відсутність полісу (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила п. 2.1 «ґ» ПДР України.

У відповідності до 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил дорожнього руху України.

Статтею ст.316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись статями 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який представляє інтереси ОСОБА_2 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 травня 2018 р. у справі № 428/4024/18 залишити без задоволення.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 травня 2018 р. у справі № 428/4024/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді І.В. Сіваченко

ОСОБА_4