Справа № 824/2/17-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/2/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Левицький В.К.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

13 червня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2017 року (ухвалена 08 грудня 2017 року, повний текст постанови складено 15 грудня 2017 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватне підприємство "Захід - Зем", ДП "Вижницький держспецлісгосп АПК", Чернівецька обласна державна адміністрація, про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

в січня 2016 року ОСОБА_5 звернулася до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватне підприємство "Захід - Зем", ДП "Вижницький держспецлісгосп АПК", Чернівецька обласна державна адміністрація, про визнання протиправними і скасувати рішення відділу Держгеокадастру у Вижницькому районі Чернівецької області, оформленого висновком про відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність №629/41-16 від 19.08.2016 р., та зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області у порядку та строк, що встановлений ст. 186-1 Земельного кодексу України, здійснити погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у її власність для індивідуального садівництва, площею до 0,0561 га, розташованої на території Мигівської сільської ради, с. Мигове, Вижницького району, Чернівецької області, №892 від 24.11.2015 р. із наданням відповідного висновку.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 8 грудня 2017 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, що призвело до неправильного її вирішення.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги відповідач зазначає, що земельна ділянка, зазначена в проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 відноситься до категорії земель лісогосподарського призначення.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Треті особи повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до довідки від 05.05.2015 р. № Ш-2827/0-04/01, виданої Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин, ОСОБА_5 має право на безоплатну передачу їй земельної ділянки у власність, оскільки вона не використала своє конституційне право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки - для ведення садівництва (Т. 1 а. с. 22, Т. 2 а.с. 4).

Згідно з довідкою Мигівської сільської ради від 20.07.2015 р. №551 земельна ділянка із цільовим призначенням - для ведення садівництва безоплатно у власність, а також в оренду (користування) на території Мигівської сільської ради не виділялась та не передавалась (Т. 1 а.с. 20).

Крім цього, відповідно до довідки Мигівської сільської ради від 20.07.2015 р. №552 земельна ділянка загальною площею до 0,08 га, яка розташована у с. Мигове по вул. Буковинській, між земельними ділянками за кадастровими номерами :01:001:0329 і :01:001:0967 знаходиться за межами населеного пункту с. Мигове та у власності чи користуванні інших фізичних та юридичних осіб не перебуває (Т. 1 а.с. 14).

Мигівською сільською радою 20.07.2015 р. надано дозвіл на надання у власність ОСОБА_5 земельної ділянки з цільовим призначенням - для ведення індивідуального садівництва, орієнтовною площею 0,08 га (землі сільськогосподарського призначення), бажане місце розташування, якої Чернівецька область, Вижницький район, Мигівська сільська рада (за межами населеного пункту) (Т. 1 а.с. 18).

Зі змісту довідки, виданої гр. ОСОБА_5 управлінням Держземагенства у м. Чернівці Чернівецької області №131/04-2/12-15 від 23.04.2015 р., встановлено, що відповідно до бази даних других примірників державних актів за період з 2003 р. до 01.01.2013 р. в адміністративних межах міста Чернівці за позивачкою обліковувалась земельна ділянка по вул. Прутській, 24 площею 0,4389 га, право власності на яку посвідчено державним актом ЯЛ №306532. Підстава: договір купівлі-продажу земельної ділянки від 15.10.2010 р. №141, для обслуговування виробничих приміщень (підприємств іншої промисловості), а також земельна ділянка по вул. Прутській, 24, площею 0,1808 га, право користування на яку підтверджено договором оренди землі №7210, підстава: рішення 8 сесії Чернівецької міської ради VI скликання №157 від 28.04.2011 р. для обслуговування виробничих приміщень (Т. 1 а. с. 23).

Судом першої інстанції встановлено, що 19.06.2015 р. позивачка з метою реалізації свого конституційного права звернулася до Держземагентства із заявою та доданими документами щодо надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням для ведення садівництва, орієнтовною площею до 0,08 га, розташованої в с. Мигове, Вижницького району Чернівецької області (Т. 1 а.с. 210).

Оскільки, у місячний строк з дня реєстрації заяви позивачки щодо відведення земельної ділянки, Головне управління Держземагенства у Чернівецькій області не надало ні дозволу, ні мотивованої відмову на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, позивачка замовила розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомила Головне управління Держземагенства у Чернівецькій області.

27.07.2015 р. між ОСОБА_5 та приватним підприємством "Захід-Зем" укладено договір №446 про розроблення проекту відведення земельної ділянки у власність (безоплатно) для індивідуального садівництва на території Мигівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області площа 0,08 га. На підставі абзацу 3 ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України (мовчазна згода) та надано необхідні документи (Т. 1 а.с. 21).

За наслідками виконання договірних зобов`язань за договором №466 від 27.07.2015 р. землевпорядним підприємством розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з цільовим призначенням - для ведення садівництва, орієнтовною площею до 0,561 га, розташованої в с. Мигове Вижницького району Чернівецької області №892 від 24.11.2015 р. (Т. 1 а.с.13-30).

Проте, Держземагентством листами № 0-24-0.31-160/16-15-СГ від 15.05.2015 р. та №0-24-0.31-1114/16-15-СГ від 29.07.2015 р. позивачці відмовлено у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою з підстав, що земельна ділянка, яку бажає отримати ОСОБА_5 у власність, передана громадянам у приватну власність, а також із наданого викопіювання з плану землекористування Мигівської сільської ради неможливо встановити приналежність земельної ділянки до земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Вважаючи відмову протиправною, позивачка звернулася до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держземагенства у Чернівецькій області про визнання дій протиправними.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.10.2015 р. у адміністративній справі №824/1936/15-а у задоволенні позову ОСОБА_5 до Головного управління Держземагентства у Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено в повному обсязі (Т. 1 а.с. 38-40).

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.01.2016 р., яка набрала законної сили 13.01.2016 р., постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.10.2015 р. у справі №824/1936/15-а скасовано та ухвалено нову постанову, якою адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Держземагенства у Чернівецькій області щодо неналежного розгляду заявШевчук І.В. про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням - для ведення садівництва, орієнтовною площею до 0,08 га, розташованої в с. Мигове Вижницького району Чернівецької області, а саме прийняття відмов у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою листами №0-24-0.31-160/16-15-СГ від 15.05.2015 р. та № 0-24-0.31-1114/16-15-СГ від 29.07.2015 р. Зобов'язано Головне управління Держземагенства у Чернівецькій області повторно у строк визначений ст. 118 Земельного кодексу України, розглянути заяву ОСОБА_5 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням - для ведення садівництва, орієнтовною площею до 0,08 га, розташованої в с. Мигове Вижницького району Чернівецької області (Т. 1 а.с. 38-40).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України № К/800/2653/16 від 02.02.2016 р. у адміністративній справі №824/1936/15-а за позовом ОСОБА_5 до Головного управління Держземагенства у Чернівецькій про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії касаційну скаргу Головного управління Держземагенства у Чернівецькій області залишено без задоволення. Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.01.2016 р. залишено без змін.

Крім цього, судом першої інстанції встановлено, що 01.04.2016 р. ОСОБА_5 звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області (правонаступника відділу Держгеокадастру у Вижницькому районі) із заявою про виконання рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.01.2016 р. та проханням надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням для ведення садівництва, орієнтовною площею до 0.08 га, розташованої в с. Мигове, Вижницького району Чернівецької області, між земельними ділянками кадастровий номер :01:001:0329, :01:001:0312 та :01:001:0967.

Не отримавши відповіді Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області на заяву від 01.04.2016 р., представник позивача повторно 23.04.2017 р. подав заяву про виконання рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.01.2016 р. та з проханням надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки для передачі безоплатно у власність ОСОБА_5 (Т. 2 а.с. 1).

Крім того, до заяви від 23.04.2016 р. додано: копію паспорта, картографічні матеріали (викопіювання), довідки та позицію Мигівської сільської ради, в яких зазначено, що земельна ділянка, орієнтовною площею до 0.08 га, розташована в с. Мигове, Вижницького району Чернівецької області, відноситься до земель сільськогосподарського призначення та не надана у користування іншим особам, копію постанови суду, копію довіреності.

Судом першої інстанції також встановлено, що позивачка 25.05.2016 р. звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області із заявою про виконання рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.01.2016 р. та просила надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням для ведення садівництва, орієнтовною площею до 0,08 га, розташованої в с. Мигове, Вижницького району Чернівецької області, між земельними ділянками кадастровий номер :01:001:0329, :01:001:0312 та :01:001:0967.

Згідно з відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 22.06.2016р. №Ш-1259/0-1510/6-16 позивачці повторно відмовлено у надані дозволу на розробку проекту землеустрою на вказану ділянку, оскільки до викопіювання з плану землекористування Мигівської сільської ради, вказана земельна ділянка частково розміщена на землях лісогосподарського призначення, вказані обставини підтверджуються відомостями, встановленими у постанові Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.07.2017 р. у адміністративній справі № 824/982/16-а.

Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивачка звернулася до Чернівецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання дій протиправними.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.07.2017 р., яка набрала законної сили 12.09.2017 р., в адміністративній справі № 824/982/16-а позов ОСОБА_5 задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області щодо прийняття відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою №Ш-1259/0-1510/6-16 від 22.06.2016 р.; зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області надати дозвіл ОСОБА_5 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва, в межах допустимої площі земельної ділянки, яка розташована в с. Мигове, Вижницького району Чернівецької області, між земельними ділянками кадастровий номер :01:001:0329, :01:001:0312 та :01:001:0967. В решті позовних вимог відмовлено.

Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, з метою виконання постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.07.2017 р. в адміністративній справі №824/982/16-а, листом № 0-24-0.72-59991/2-17 від 02.11.2017 р. повідомило ОСОБА_5 про те, що їй необхідно звернутися з клопотанням, в якому відповідно до ст. 118 ЗК України необхідно зазначити цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри та додати до клопотання графічні матеріали, на яких зазначити бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб (Т 1. а.с. 232).

У відповідь на лист № 0-24-0.72-59991/2-17 від 02.11.2017 р., позивач 13.11.2017 р. подав заяву, якою повідомлено Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, що вона неодноразово зверталася з клопотаннями в порядку ст. 118 Земельного кодексу України, на які отримувала відмови, та які в подальшому визнані судом протиправними. Востаннє, постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.07.2017 р. у адміністративній справі №824/982/16-а зобов'язано надати їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки для ведення садівництва в межах допустимої площі земельної ділянки, яка розташована в с. Мигове, Вижницького району Чернівецької області, між земельними ділянками кадастровий номер :01:001:0329, :01:001:0312 та :01:001:0967. Однак, дані клопотання не розглянуті, а тому відсутні підстави для повторного подання заяв-клопотань про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою (Т. 1. а.с. 241).

Судом першої інстанції встановлено, що 03.08.2016 р. позивачкою направлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки через Центр надання адміністративних послуг Вижницької РДА у відділ Держземагенства у Вижницькому районі Чернівецької області для організації надання послуг з отримання довідки з державної статистичної звітності (форма 6-зем) та висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (Т. 1 а.с. 12, 13-15).

Крім того, заяву від 19.06.2017 р. про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі безоплатно у власність отримано та зареєстровано Головним управлінням Держземагенства в Чернівецькій області 22.06.2015 р за №ІВ-787.

За результатами розгляду заяви позивачки про надання довідки з державної статистичної звітності (форма-6-зем) про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, користувачами, угіддями, 19.08.2016 р. відділом Держгеокадастру у Вижницькому районі Чернівецької області надано відповідь у формі листа №34-28-0.3-26.01/2-16, яким відмовлено позивачу у задоволенні заяви у зв'язку невідповідністю поданих документіві вимогам законодавства, а саме: існуванням розбіжностей щодо категорій земель та угідь, з яких надається земельна ділянка між розробленим проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки та викопіюванням, на якому вказано місце розташування земельної ділянки (Т.1 а.с. 31).

Висновком №629/41-16 від 19.08.2017 р., наданим відділом Держземагенства у Вижницькому районі Чернівецької області, відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (безоплатно) ОСОБА_5 для ведення садівництва в с. Мигове, Вижницького району Чернівецької області, орієнтовною площею 0,08 га з наступних підстав: акт приймання передачі межових знаків на зберігання привести у відповідність до Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками затвердженої наказам Держкомзему від 15.05.2010 р. №376 (зі змінами) відсутня дата складання та підписи суміжників/власників сусідніх земельних ділянок; матеріали проекту землеустрою засвідчити підписом та печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника відповідно до ст. 25 Закону України Про землеустрій; відповідно до викопіювання, на якому вказано місце розташування земельної ділянки та публічної кадастрової карти земельна ділянка знаходиться на землях лісогосподарського призначення (ліс), тому надання вказаної земельної ділянки суперечить вимогам ст. 22 та ст. 122 Земельного кодексу України; відсутні відомості про повторний розгляд заяви гр. ОСОБА_5 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 13.09.2016 р. у справі №824/1936/15-а та ухвали Вищого адміністративного суду України від 17.03.2016 р. № К/800/2653/16.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, ОСОБА_5В звернулся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв за межами повноважень, що передбачені чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

За змістом статті 3 Земельного кодексу України (далі ЗК України) земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Положеннями ч. 3 ст. 22 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва; б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об'єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства; ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.

Відповідно до ч.1 ст.33 ЗК України громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

За змістом частин першої - третьої та п'ятої ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Частиною 6 ст. 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін (ч.7 ст.118 ЗК України).

Відповідно до ч.8 ст.118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст. 186-1 цього Кодексу.

Частиною 9 ст.118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно зі ст. 25 Закону України "Про землеустрій" документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації, в тому числі у вигляді проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Статтею 30 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

У свою чергу, ч. 1 ст. 186-1 ЗК України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до ч. 4 ст. 186-1 ЗК України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (ч. 5 ст. 186-1 ЗК України).

Згідно з ч.6 ст.186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Частиною 8 ст. 186-1 ЗК України передбачено, що у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Таким чином, ст. 186-1 ЗК України передбачено два альтернативні варіанти рішень у формі висновку, які можуть бути прийняті територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки: про затвердження цього проекту або про відмову в його затвердженні.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що матеріали проекту землеустрою не засвідчені підписом та печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено з копій матеріалів проекту землеустрою (т.1 а.с.205-228), проект пронумеровано, на титульній сторінці проекту та на інших сторінках проекту стоїть підпис та печатка відповідального за дотримання законодавства при виконанні робіт із землеустрою сертифікованого інженера-землевпорядника - ОСОБА_6

В додаткових поясненнях до апеляційної скарги від 08 червня 2018 року відповідач зазначає, що кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника ОСОБА_6 анульовано відповідно до наказу Держгеокадастру від 06.10.2017 №206.

Водночас, в судовому засіданні судом встановлено, що на момент розробки проекту землеустрою сертифікат інженера-землевпорядника ОСОБА_6 анульовано не було.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги в цій частині необґрунтованими.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що земельна ділянка, яку позивач бажає отримати у власність, знаходиться на землях лісогосподарського призначення (ліс), колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до висновку про відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки №629/41-16 від 19 серпня 2016 року відповідно до викопіювання, на якому вказано місце розташування земельної ділянки та публічної кадастрової карти земельна ділянка знаходиться на землях лісогосподарського призначення (ліс), тому надання вказаної земельної ділянки суперечить вимогам ст. 22 та 122 ЗК України.

В обґрунтування вказаних доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.07.2017 року в адміністративній справі № 824/982/16-а встановлено, що вказана земельна ділянка частково розміщена на землях лісогосподарського призначення.

Водночас, цільове призначення земельної ділянки, яку позивач бажає отримати у власність, не було предметом дослідження у вказаній адміністративній справі.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що обставини, викладені в постанові Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.07.2017 року в адміністративній справі № 824/982/16-а, не підтверджують факту визначення цільового призначення вказаної земельної ділянки.

В той же час колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість посилань відповідача на довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями станом на 01.01.2016 р. за №1374/3-17-0.170 від 13.11.2017 р., оскільки вказані документи не були надані на вимогу позивачки на час виникнення спірних відносин, що підтверджується матеріалами справи, а також не були враховані при прийнятті оскаржуваного рішення.

В судовому засіданні судом встановлено, що земельна ділянка, яку позивач бажає отримати у власність, не сформована.

Інших доказів цільового призначення земельної ділянки, яку позивач бажає отримати у власність, відповідач не надав.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість відмови у затвердженні проекту землеустрою з підстави, що спірна земельна ділянка знаходиться на землях лісогосподарського призначення (ліс), а тому надання вказаної земельної ділянки суперечить вимогам ст. 22 та ст. 122 ЗК України.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про наявність помилок і неточностей між визначенням категорії земель, оскільки в порушення вимог ч.8 ст.186-1 ЗК України відповідачем не надано вичерпного переліку недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумного строку для усунення цих недоліків.

Крім того, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що в судовому засіданні від 08 грудня 2017 року директор ПП "Захід Зем" визнав, що проект землеустрою відведення земельної ділянки не відповідає нормам чинного законодавства, оскільки вказані пояснення не були підставою для прийняття оскаржуваної відмови у затвердженні проекту землеустрою.

У висновку про відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки №629/41-16 від 19 серпня 2016 року, зазначено, що відсутні відомості про повторний розгляд заяви гр. ОСОБА_5 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.09.2016 р. у справі №824/1936/15-а та ухвали Вищого адміністративного суду України від 17.03.2016 р. № К/800/2653/16.

Проте, відсутність відомостей про повторний розгляд заяви гр. ОСОБА_5 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.09.2016 р. у справі №824/1936/15-а та ухвали Вищого адміністративного суду України від 17.03.2016 р. № К/800/2653/16., не є підставою у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильнного висновку про протиправність висновку відділу Держгеокадастру у Вижницькому районі Чернівецької області про відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність № 629/41-16 від 19.08.2016 р. та обрав належний спосіб захисту прав позивача у формі зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області повторно розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 для індивідуального садівництва, орієнтовною площею до 0,0561 га, розташованої на території Мигівської сільської ради, с. Мигове, Вижницького району, Чернівецької області № 892 від 24.11.2015 р.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2017 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Постанова суду складена в повному обсязі 15 червня 2018 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_7 ОСОБА_8