Справа № 804/602/14
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

12 червня 2018 року

справа №804/602/14

адміністративне провадження №К/9901/4082/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2014 року у складі судді Голобутовського Р.З. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2014 року у складі суддів Іванова С.М., Чабаненко С.В., Шлай А.В. у справі №804/602/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Багатопрофільна фірма Промснаб» до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

У С Т А Н О В И В :

У січні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Багатопрофільна фірма «Промснаб» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11 липня 2013 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 91068,00 грн у тому числі за основним платежем 60711 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 30357 грн та №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на 1 318 287,00 грн, у тому числі за основним платежем 878 858 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 439 429 грн, з мотивів безпідставності їх прийняття.

15 квітня 2014 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду, залишеною без змін 1 жовтня 2014 року ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, позов Товариства задоволений, визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення податкового органу від 11 липня 2013 року № та №.

Ухвалюючи постанову суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, вважав правомірним формування позивачем валового доходу, валових витрат та податкового кредиту і, як наслідок цього, безпідставне прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

23 жовтня 2014 року податковим органом подано касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства відмовити. Доводи касаційної скарги стосуються податку на прибуток стосовно заниження доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за взаємовідносинами з двома контрагентами, а саме Товариством з обмеженою відповідальністю «Пром Тех Маш» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Техпром М» внаслідок наявності підстав для списання кредиторської заборгованості, включення до валових витрат безоплатно отриманого товару від Товариств з обмеженою відповідальністю «Транс Сервіс Груп Плюс», «Ник 7», Приватного підприємства «Ривал» та «Апрель» та податкового кредиту за взаємовідносинами з Приватним підприємством «Вега ДК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діло», виходячи із меж касаційного перегляду встановлених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

26 січня 2015 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача та витребувано матеріали адміністративної справи №804/602/14 з Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

21 квітня 2015 року справа №804/602/14 надійшла на адресу Вищого адміністративного суду України.

15 січня 2018 року справу № 804/602/14 передано до Верховного Суду, яким здійснюється розгляд касаційної скарги по суті.

Заперечення або відзив на касаційну скаргу від позивача до Верховного Суду не надійшли, що не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій по суті.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що Товариство є юридичною особою, включене до ЕДРПОУ за номером 21891718, перебуває на податковому обліку податкового органу з 30 грудня 1994 року.

Податковим органом проведено планову виїзну документальну перевірку Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року, результати якої викладені в акті перевірки від 21 червня 2013 року №170/22-2-21891718 (далі - акт перевірки).

Керівником податкового органу 11 липня 2013 року прийняті податкові повідомлення-рішення згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 глави 4 Податкового кодексу України на підставі акту перевірки.

Податковим повідомленням-рішенням № збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 60711 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 30357 грн. Правовою підставою збільшення суми грошового зобов'язання визначені положення підпунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, штрафні (фінансові) санкції застосовані на підставі пункту 123.1 статті 123 цього кодексу.

Податковим повідомленням рішенням № збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем у сумі 878 858 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 439 429 грн. Правовою підставою збільшення податку наведені положення підпунктів 14.1.13, 14.1.257 пункту 14.1 статті 14, пункту 135.1, підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135, пунктів 138.1, 138.2,138.8 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, штрафні (фінансові) санкції застосовані на підставі пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України.

Щодо податку на прибуток.

В акті перевірки, впродовж усього судового розгляду та в касаційній скарзі податковий орган доводить заниження Товариством доходу, що враховується при визначенні об'єкта оподаткування за четвертий квартал 2012 року в сумі 91220 грн по кредиторській заборгованості, яку в подальшому не буде сплачено Товариством з обмеженою відповідальністю «Пром Тех Маш» в зв'язку з припиненням юридичної особи підприємства та скасування державної реєстрації. За третій квартал 2012 року занижено дохід, що враховується при визначенні об'єкта оподаткування в сумі 271899 грн внаслідок отримання запчастин без компенсації від Товариства з обмеженою відповідальністю «Технопром М».

За позицією податкового органу суди попередніх інстанцій до спірних правовідносин не застосували положення підпункту 14.1.13, підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14, підпункту 135.1, підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України.

Суди попередніх інстанцій оцінюючи спір у цій частини встановили, що Товариство на підставі договору відступлення права вимоги і переведення боргу від 21 вересня 2011 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пром Тех Маш», як Кредитором та Приватним підприємством «НИК», як Новим кредитором, за яким Кредитор передає, а Новий кредитор приймає на себе право вимоги виконання зобов'язань згідно договору № 01-10 від 01 жовтня 2008 року, укладеного між Кредитором та Товариством (позивачем у справі, як Боржником).

Крім того, судами встановлено, що Товариством на підставі договору відступлення права вимоги і переведення боргу від 14 березня 2012 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Техпром М», в подальшому Кредитор, та Приватним підприємством «НИК» в подальшому Новий кредитор, за яким Кредитор передає, а Новий кредитор приймає на себе право вимоги виконання зобов'язань згідно договору №03-08/09 від 03 серпня 2009 року, укладеного між Кредитором та Товариством (позивачем у справі, боржником).

За висновком судів попередніх інстанцій право на проведення претензійної чи судової роботи від Товариства з обмеженою відповідальністю «Пром Тех Маш» перейшло до Приватного підприємства «НИК», а Товариство з обмеженою відповідальністю «Пром Тех Маш» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Техпром М» мали право здійснювати претензійну чи судову роботу щодо погашення суми заборгованості лише до певного часу, а саме до моменту передачі права вимоги, внаслідок чого включення до складу доходу в зв'язку з припиненням юридичної особи підприємства та скасування державної реєстрації, не знайшло свого підтвердження.

Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що включення заборгованості до складу доходу та висновок податкового органу про заниження доходу, що враховується при визначенні об'єкта оподаткування за четвертий квартал 2012 року в сумі 91 220 грн та за третій квартал 2012 року в сумі 271 899 грн по кредиторській заборгованості, за взаємовідносинами з Товариством з обмеженою відповідальністю «Пром Тех Маш» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Техпром М» внаслідок їх припинення та скасування державної реєстрації, є безпідставним.

Доводи податкового органу про безоплатне отримання товару від Товариств з обмеженою відповідальністю «Транс Сервіс Груп Плюс», «Ник 7», Приватного підприємства «Ривал» та «Апрель» спростовані встановленими обставинами та дослідженнями судів попередніх інстанцій викладеними в судових рішеннях.

Обґрунтування вимог відповідачем у касаційній скарзі, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права стосовно зазначених контрагентів не наведено.

Відтак, у цій частині касаційна скарга є невмотивованою.

По податку на додану вартість.

Формування позивачем, як платником податку на додану вартість, податкового кредиту за взаємовідносинами з Товариством з обмеженою відповідальністю «Діло» в розмірі 19442 грн 50 коп. та Приватним підприємством «Вега ДК» у квітні 2012 року в розмірі 17967 грн 50 коп., визнані судами попередніх інстанцій правомірними з огляду на дослідження первинних документів у їх сукупності, включаючи вартості робіт по збору пиловочника з лісової ділянки, вантаження, вивезення, вирубування лісу, прибирання вирубаної території, вивезення сміття.

Відповідач касаційною скаргою просить про переоцінку, додаткову перевірку доказів стосовно здійснення господарських операцій із двома контрагентами, що знаходиться за межами касаційного перегляду встановленими частиною другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому жодної норми матеріального права, яка неправильно застосована судами попередніх інстанцій або норми процесуального права, яка порушена цими судами касаційною скаргою не наводиться.

Суд вважає, що відсутність складу податкових правопорушень покладених податковим органом в основу прийняття спірних податкових повідомлень-рішень доводить протиправність визначення грошових зобов'язань з податку на прибуток, податку на додану вартість, застосування штрафних (фінансових) санкцій з цих податків і, як наслідок, унеможливлює прийняття позиції податкового органу про правомірність прийняття ним спірних податкових повідомлень - рішень.

Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2014 року у справі №804/602/14 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер