Справа № 583/1452/16-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

12 червня 2018 року

м. Київ

справа №583/1452/16-а

адміністративне провадження № К/9901/19921/18

К/9901/19924/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за касаційними скаргами ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 6 червня 2017 року (суддя Сіренко О.І.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2017 року (головуючий суддя Сіренко О.І., судді: Любчич Л.В., Спаскін О.А.) про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 січня 2017 року у справі №583/1452/16-а за позовом ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання неправомірними дій (бездіяльності) та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 січня 2017 року задоволено клопотання ОСОБА_2 , поданого в порядку статті 267 КАС України. Накладено на начальника головного Управління Пенсійного фонду України у Сумській області Зленко Тетяну Володимирівну як керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 червня 2016 року, та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2016 року по справі № 583/1452/16-а, штраф у розмірі десяти мінімальних заробітних плат 32000 гривень (тридцять дві тисячі) шляхом стягнення з начальника головного Управління Пенсійного фонду України у Сумській області Зленко Тетяни Володимирівни на користь ОСОБА_2 16000 гривень (шістнадцять тисяч) та стягнення з начальника головного Управління Пенсійного фонду України у Сумській області Зленко Тетяни Володимирівни на користь Державного бюджету України 16000 гривень (шістнадцять тисяч). Встановлено головному Управлінню Пенсійного фонду України у Сумській області новий строк подання звіту про належне виконання постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 червня 2016 року, та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2016 року по справі № 583/1452/16-а протягом 15 днів, з дня набрання ухвалою законної сили.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, 3 травня 2017 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Одночасно з апеляційною скаргою подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 11 січня 2017 року.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 6 червня 2017 року у задоволенні клопотання про поновлення строків апеляційного оскарження відмовлено. Цього ж дня апеляційним судом постановлено ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2017 року у задоволенні клопотання про поновлення строків апеляційного оскарження відмовлено. Цього ж дня апеляційним судом постановлено ухвалу про відмову у відкритті апеляційного оскарження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Не погодившись, з ухвалами апеляційного суду від 6 червня 2017 року та від 3 жовтня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, ОСОБА_1 подала касаційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду, визнати причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними та об`єктивними, поновити строк на апеляційне оскарження та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Касаційні скарги обґрунтовані тим, що судом апеляційної інстанції було порушено норми статті 185 КАС України, якою їй гарантоване право на оскарження в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, оскільки суд вирішив питання про її права та обов`язки, хоча вона не брала участь у справі. На думку скаржника суд першої інстанції протиправно не залучив її до участі у справі при розгляді клопотання ОСОБА_2 . Також зазначає про наявність поважних причин пропуску строку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст.189 Кодексу адміністративного судочинства, в редакції діючій на час постановлення оскарженої ухвали суду, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Незалежно від поважності причини пропуску строку апеляційного оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з моменту оголошення оскаржуваного судового рішення.

Отже, законодавством передбачено, як дії суду при подачі апеляційної скарги після закінчення строків, установлених статтею 186 Кодексу, так і дії суду у разі неподання у встановлений судом строк заяви про поновлення цього строку або визнання судом підстав для поновлення строку, вказаних у заяві, неповажними.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 13 січня 2017 року представник Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області Тодорюк О.Г. ознайомився з матеріалами справи (т.2, а.с. 1) і 16 січня 2017 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області було подано апеляційну скаргу на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.01.2017 року. Таким чином, ОСОБА_1 , як керівник суб`єкта владних повноважень, також знала про існування оскаржуваної ухвали та була ознайомлена з її текстом.

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначила, що про оскаржувану ухвалу суду першої інстанції вона дізналася з листа Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14.04.2017 №6-а/583/1/17/9478, який надійшов до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області 18.04.2017.

З огляду на такі посилання ОСОБА_1 в клопотанні про поновлення строків апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції зазначив, що останнім днем строку апеляційного оскарження є 24 квітня 2017 року, проте апеляційна скарга на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 січня 2017 року подана ОСОБА_1 лише 3 травня 2017 року, тобто вже після закінчення встановленого законом процесуального строку на її подання.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції вважає безпідставними доводи скаржника про ненадання судом апеляційної інстанції оцінки її доводам про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, і з огляду на встановлені судом апеляційної інстанції фактичні обставини, погоджується з наявністю підстав для залишення апеляційної скарги без руху з наданням ОСОБА_1 тридцятиденного строку для подання клопотання про поновлення строків апеляційного оскарження із зазначенням інших причин пропуску строку апеляційного оскарження.

На виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, ОСОБА_1 7 серпня 2017 року подала заяву про поновлення строків апеляційного оскарження. В обґрунтування заяви заявник зазначив, що всупереч процесуальних норм її не було залучено до участі у справі, про що свідчить відсутність відповідної ухвали суду першої інстанції, і, як наслідок, позбавлено її права давати усні та письмові пояснення, доводи та заперечення проти необґрунтованих вимог позивача. ОСОБА_1 зазначила, що копію ухвали від 11 січня 2017 року не отримувала, з її змістом не знайомилася. Вказує, що лише після ознайомлення із листом Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 квітня 2017 року №6-а/583/1/17/9478, який надійшов до головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області 18 квітня 2017 року, вона якнайшвидше намагалася подати апеляційну скаргу на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 січня 2017 року у справі №583/1452/16-а. Несвоєчасна подача зумовлена тим, що наступного робочого дня після ознайомлення з ухвалою суду вона здійснювала підготовку до відрядження, що полягала у аналізі звітних та статистичних форм територіальних управлінь в м.Шостці та м.Глухові. 20 квітня 2017 року та 21 квітня 2017 року для вирішення деяких організаційних питань відбувала у відрядження до територіальних управлінь в м.Шостці та м.Глухові відповідно (на підтвердження зазначених обставин заявником додано до заяви копію наказу на відрядження № 21-від від 20 квітня 2017 року).

Зважаючи що 22 квітня 2017 року та 23 квітня 2017 року вихідні дні, звернулася за допомогою до спеціаліста в галузі права лише 24 квітня 2017 року. Враховуючи складність справи та необхідність досконалого вивчення її особливостей, адвокат виконав її доручення 27 квітня 2017 року. 28 квітня 2017 року приймала участь у пленарному засіданні Сумської обласної ради (на підтвердження заявником додано до заяви запрошення Сумської обласної ради). 29 квітня 2017 року виконала вимоги законодавства щодо сплати судового збору (квитанція міститься в матеріалах справи). Після закінчення вихідних та святкових днів 3 травня 2017 року забезпечила надходження апеляційної скарги безпосередньо до канцелярії суду.

Суд касаційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що гарантоване законодавством право апеляційного та касаційного оскарження судових рішень кореспондується із дотриманням особами порядку такого оскарження, зокрема, шляхом дотримання ними строків, що відповідає принципу правової визначеності та рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За змістом статті 185 КАС України, в редакції чинній на час подання апеляційної скарги, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Таким чином, п`ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції єдині як для сторін, так і інших осіб, які беруть участь у справі, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки.

З урахуванням викладеного, посилання в касаційній скарзі на те, що процесуальний строк у п`ять днів для апеляційного оскарження ухвал судів першої інстанції поширюється лише для осіб, які беруть участь у справі чи залучені до участі у справі, і враховуючи, що її не було залучено до участі у справі, цей строк на неї не розповсюджується, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що суперечать вимогам процесуального законодавства.

Крім того, як вже зазначалося, ухвала суду про відмову в поновленні строку апеляційного оскарження з причин, викладених у клопотанні, поданому з апеляційною скаргою, не позбавило права ОСОБА_1 подати клопотання про поновлення строків звернення до суду з апеляційною скаргою, оскільки її апеляційну скаргу залишено без руху та надано тридцятиденний строк саме для подання такого клопотання із зазначенням інших причин пропуску такого строку.

Таке право нею було реалізовано, проте, поважних причин пропуску строку зазначено не було. Ті обставини, на які посилається ОСОБА_1 , не можуть бути визнані поважними. Посилання ж на те, що пропуск строку у 8 днів не є значним пропуском строку є безпідставними. Визначальною підставою для поновлення строків є поважність причин його пропуску, і така поважність може бути визнана лише у разі, якщо обставини, які зумовили його пропуск, не залежали від волевиявлення особи, тобто були об`єктивно непереборними.

У зв`язку з наведеним, касаційний суд погоджується з висновками апеляційного суду про неповажність причин пропуску строку, на які вказує скаржник.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції виконано вимоги статті 189 КАС України, і доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судом неправильно застосовано вказану норму процесуального права.

Доводи касаційної скарги про порушення судом першої інстанції при постановленні ухвали від 11 січня 2017 року норм процесуального права, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки надання правової оцінки ухвалі суду першої інстанції судом касаційної інстанції можливе лише після апеляційного перегляду цієї ухвали.

Суд касаційної інстанції звертає увагу, що вказана ухвала була оскаржена Головним управлінням Пенсійного фонду в Сумській області, за наслідками розгляду Харківським апеляційним адміністративним судом постановлено ухвалу від 14 березня 2017 року, якою апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області залишено без задоволення, а ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 січня 2017 року залишено без змін. При цьому судом апеляційної інстанції було надано оцінку доводам апеляційної скарги про передчасне застосування штрафу на керівника головного управління Зленко Т.В. і такі доводи визнані безпідставними.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що касаційні скарги, в межах їх доводів, не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 345, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 6 червня 2017 року про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 січня 2017 року у справі №583/1452/16-а залишити без змін.

Ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2017 року про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 січня 2017 року у справі №583/1452/16-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду