Справа № 824/254/18-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 червня 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/254/18-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Кіщук О.І.,

позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представника відповідача Замерзляка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії.

Позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо невиплати частини одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та зобов'язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України здійснити нарахування та виплату частини одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції в сумі 9543,15 грн.

В обґрунтування позову вказував, що при звільненні зі служби в поліції за пунктом 2 частини першої статті 77 Закону України "Національну поліцію" відповідачем при обчисленні одноразової грошової допомоги при звільненні безпідставно, в порушення вимог діючого законодавства, не враховано період військової служби ОСОБА_1

Позивач зазначав, що при звільненні зі служби йому було виплачено одноразову грошову допомогу, проте відповідачем неправомірно враховано стаж служби 17 років 06 місяців 28 днів, замість необхідних 19 років 05 місяців 19 днів.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених у позові. Просили суд позов задовольнити повністю.

Відповідач щодо задоволення позову заперечував. У наданому суду відзиві на позовну заяву вказував, що станом на день звільнення стаж служби в поліції ОСОБА_1 у календарному обчисленні становить 19 років 05 місяців 19 днів, загальний трудовий стаж - 09 років 09 місяців 23 дні, для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби - 17 років 06 місяців 28 днів. Вислуга років для призначення пенсії становить 29 років 03 місяці 13 днів.

Вказував, що згідно з розрахунком вислуги років стаж служби, без округлення фактичного розміру вислуги років в бік збільшення для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні позивача становить - 17 років.

В судовому засіданні представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві.

Поряд з цим, на запитання суду, представник відповідача не повідомив як було проведено розрахунок вислуги років позивача для нарахування та виплати йому одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні документи щодо розрахунку вислуги років ОСОБА_1 із зазначенням стажу, який було враховано для виплати йому одноразової грошової допомоги при звільненні.

В ході розгляду справи ухвалою суду від 23 травня 2018 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, витребувано у Департаменту патрульної поліції Національної поліції України послужний список ОСОБА_1 та розрахунок його вислуги років із зазначенням стажу, який було враховано для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні.

У зв'язку з цим у справі оголошено перерву до 13 червня 2018 року.

В судове засідання 13 червня 2018 року представником відповідача було подано копію послужного списку позивача та розрахунок його вислуги років для призначення пенсії.

Дослідивши наданий представником відповідача розрахунок вислуги років для призначення пенсії ОСОБА_1, судом встановлено, що у ньому відсутні відомості про те, який саме період було враховано відповідачем при нарахуванні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні.

В судовому засіданні 13 червня 2018 року представник відповідача знову не зміг надати пояснення щодо того, який саме період служби позивача було враховано при нарахуванні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні.

Водночас позивач та його представник зазначили, що на їх думку, відповідачем неправомірно враховано стаж служби 17 років 06 місяців 28 днів, замість необхідних 19 років 05 місяців 19 днів, не включивши період військової служби позивача. Проте на підтвердження своїх посилань жодних документів не надали.

Представник відповідача відносно указаного твердження пояснень не надав.

За таких обставин суд вважає за необхідне вказати наступне.

Згідно статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно частини третьої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої, шостої, восьмої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Враховуючи наведені норми процесуального права та зважаючи на те, що станом на 13 червня 2018 року в матеріалах справи відсутні письмові докази, на підставі яких можна достовірно встановити період, який було враховано відповідачем для нарахування і виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні (тобто що саме було враховано до стажу служби позивача - 17 років 06 місяців 28 днів), з метою встановлення дійсних обставин даної справи, що мають значення для правильного вирішення спору, суд приходить до висновку про необхідність витребування у відповідача інформації щодо розрахунку вислуги років (із детальним зазначенням стажу) для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби ОСОБА_1

Відповідно до частини першої статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Керуючись статтями 77, 80, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

1.Витребувати у Департаменту патрульної поліції Національної поліції України інформацію щодо розрахунку вислуги років (із детальним зазначенням стажу) для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби ОСОБА_1.

2.Роз'яснити Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, що неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб'єктом владних повноважень є підставою для застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено15 червня 2018 року.

Суддя О.П. Лелюк