Справа № 208/2966/16-а(2-а/208/110/16)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2018 року м. Дніпросправа № 208/2966/16-а(2-а/208/110/16)

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючий суддя: Лукманова О.М.,

суддів: Божко Л.А., Іванов С.М.,

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 житлово-комунального господарства та будівництва Камянської міської ради Дніпропетровської області на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.01.2018 року (суддя Івченко Т.П., м. Камянське, повний текст постанови складено 25.01.2018 року) у справі №208/2966/16-а (2-а/208/110/16) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 житлово-комунального господарства та будівництва Камянської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_2 (далі по тексту позивач) звернувся суду з позовом до ОСОБА_1 житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області (далі по тексту відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №71ос від 22.04.2016 року, у відповідності до якого його було звільнено з посади головного спеціаліста відділу реформування житлового господарства та контролю житлових платежів та поновити його на цій посаді, зобовязати відповідача нарахувати та виплатити йому середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 22.04.2016 року по дату поновлення на роботі.

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.01.2018 року позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ ОСОБА_1 житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області, № 71ос від 22.04.2016 року, поновлено ОСОБА_2 на посаді головного спеціаліста відділу реформування житлового господарства та контролю житлових платежів ОСОБА_1 житлово-комунального господарства та будівництва Кам'янської міської ради Дніпропетровської області, стягнуто з ОСОБА_1 житлово-комунального господарства та будівництва Кам'янської міської ради, на користь ОСОБА_2Ю середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 29.04.2016 року по дату постановлення судом рішення по даній справі у розмірі 66701,46 грн. без утримання прибуткового податку з громадян й інших обов'язкових платежів.

З постановою суду першої інстанції не погодився відповідач ОСОБА_1 житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що постанова суду ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом допущено неповне зясування обставин, що мають значення у справі, а також не надано належної правової оцінки доказам, які надавались відповідачем. Апелянт зазначив, що суд не дослідив сімейний стан позивача, не надав оцінку тому, що відповідно до розпорядження голови від 26.02.2016 року №69-р у відділі, в якому позивач працював, було скорочено одну посаду головного спеціаліста, введено дві посади замість трьох, на посадах залишилися особи, які відносяться до категорії «одинокі матері, які мають дитину віком до 14 років чи дитину-інваліда» та «особа, у сімї яких не має інших працівників із самостійним заробітком», тому переважного права у позивача на залишення на посаді не було. Апелянт вважав, що судом необґрунтовано зроблено висновок про те, що у позивача вища продуктивність праці та кваліфікація порівняно з іншими працівниками.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 вивільнений із займаної посади з порушенням трудового законодавства, п.1 ч.1 ст.40. ч.2 ст.42 КЗпП України.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 з 22.07.2002 року по 28.04.2016 року працював на різних посадах в структурних підрозділах Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області з питань житлово-комунального господарства. У звязку з реорганізацією структури виконавчих органів Дніпродзержинської міської ради, ОСОБА_2 30.04.2013 року було призначено шляхом переведення з Управління житлового господарства міської ради до ОСОБА_1 житлово-комунального господарства та будівництва міської ради на посаду головного спеціаліста відділу реформування житлового господарства та контролю житлових платежів. 22.06.2016 року ОСОБА_2 отримав письмове попередження за підписом директора ОСОБА_1 житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради, у відповідності до якого, на виконання рішення міської ради від 29.01.2016 року №39-04/VII «Про структуру виконавчих органів Дніпродзержинської міської ради VII скликання, загальну чисельність апарату міської ради та її виконавчих органів», наказу по ОСОБА_1 житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради від 01.02.2016 року №6 - ОД «Про скорочення чисельності та штату працівників департаменту», у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників ОСОБА_1 житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області, змінами в організації виробництва і праці, відповідно до ст. 49-2 КЗпП України, позивача було попереджено щодо наступного вивільнення із займаної посади відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України 29.04.2016 року. Згідно наказу директора ОСОБА_1 житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області від 22.04.2016 року №71ос, ОСОБА_2 було звільнено з посади головного спеціаліста відділу реформування житлового господарства та контролю житлових платежів ОСОБА_1 житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників. Підставами прийняття вищевказаного наказу є рішення міської ради від 11.12.2015 року №06-02/VII «Про внесення змін до рішення міської ради від 28.12.2012 року № 621-30/VI «Про структуру виконавчих органів Дніпродзержинської міської ради, загальну чисельність апарату міської ради та її виконавчих органів», наказ департаменту від 15.02.2016 року № 30ос «Про попередження працівників про наступне вивільнення».

Позивач ОСОБА_2 вважав незаконним даний наказ у звязку з тим, що в наказі департаменту зазначені інші акти органу місцевого самоврядування, як підстави для його звільнення, ніж у письмовому попередженні про майбутнє вивільнення та вважав, що при звільненні не додержано норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, оскільки йому не були запропоновані всі вільні вакансії, обов'язки за якими він міг би виконувати.

Відповідно до рішення Дніпродзержинської міської ради від 11.12.2015 року №06-02/VІІ до рішення міської ради від 28.12.2012 року №621-30/VІ «Про структуру виконавчих органів Дніпродзержинської міської ради, загальну чисельність апарату міської ради та її виконавчих органів» були внесені зміни, згідно яких штатна чисельність департаменту житлово-комунального господарства та будівництва склала 57 одиниць. До цього штатна чисельність ОСОБА_1 житлово-комунального господарства та будівництва з грудня 2012 року складала 49 одиниць. Згідно розпорядження міського голови від 07.02.2013 року №34-р (із змінами від 14.12.2015 року №297-п) у відділі реформування житлового господарства та контролю житлових платежів департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради, де працював позивач ОСОБА_2, працювало чотири особи (начальник відділу 1 особа; головний спеціаліст 3 особи).

Рішенням Дніпродзержинської міської ради від 29.01.2016 року №39-04/VІІ було затверджено структуру виконавчих органів Дніпродзержинської міської ради VІІ скликання, загальну чисельність апарату міської ради та її виконавчих органів, згідно якого штатна чисельність департаменту житлово-комунального господарства та будівництва склала 52 одиниці.

Як вбачається з тексту попередження позивача про вивільнення із займаної посади, відповідно до ч.1 ст.40 КЗпП України, саме це рішення міської ради було підставою для прийняття наказу директора ОСОБА_1 житлово-комунального господарства та будівництва від 01.02.2016 року №6-од «Про скорочення чисельності та штату працівників департаменту».

Отже, загальна чисельність департаменту житлово-комунального господарства та будівництва міської ради з 2012 року до моменту попередження позивача про вивільнення його із займаної посади, 22.02.2016 року, була збільшена з 49 до 52 одиниць.

Як вбачається з матеріалів справи, вже після попередження ОСОБА_2 про вивільнення із займаної посади, 26.02.2016 року розпорядженням міського голови від 26.02.2016 року за №69-р було затверджено структурні підрозділи, їх чисельність та перелік посад департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради відповідно до затвердженої структури, згідно якого загальна чисельність департаменту склала 52 одиниці, відділ реформування житлового господарства та контролю житлових платежів, де працював позивач ОСОБА_2, склав три одиниці (начальник відділу 1 одиниця, головний спеціаліст 3 одиниці).

Незважаючи на вищевказане, згідно довідки-пояснення начальника відділу діловодства, кадрової роботи та господарчої діяльності департаменту на дату звільнення ОСОБА_2 29.04.2016 року в штаті департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Камянської міської ради вакантні посади були відсутні. Згідно переліку посад департаменту, який набрав чинності з 01.05.2016 року, тобто після звільнення позивача із займаної посади, була наявна вакантна посада заступника директора департаменту (за напрямком діяльності питань комунального господарства), яка не могла бути запропонована ОСОБА_2, так як одна з вимог до зазначеної посади є стаж роботи на керівних посадах. Згідно трудової книжки ОСОБА_2 на керівних посадах не працював, тому дану посаду запропонувати йому не було можливо.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про те, що, у даному випадку, відповідачем до затвердження структурних підрозділів, їх чисельності та переліку посад ОСОБА_1 житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради, було попереджено позивача ОСОБА_2 про наступне вивільнення із займаної посади, що є порушенням трудового законодавства. Також колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що в зазначених вище попередженні ОСОБА_2Ю про наступне вивільнення із займаної посади та в наказі про його звільнення від 22.04.2016 року №71ос зазначені різні рішення Дніпродзержинської міської ради, якими затверджено різна загальна чисельність ОСОБА_1 житлово-комунального господарства та будівництва та які стали підставою для звільнення позивача ОСОБА_2

Встановлено, що наказом департаменту від 15.09.2016 року № 167ос було виправлено помилку у наказі від 22.04.2016 року за № 71ос, однак, колегія суддів вважає, що таке виправлення не може бути підставою вважати наказ департаменту від 22.04.2016 року №71о/с правомірним, оскільки саме попередження про наступне вивільнення позивача було здійснено з порушенням.

Відповідач стверджує, що на посадах головних спеціалістів відділу реформування житлового господарства та контролю житлових платежів департаменту житлово-комунального господарства та будівництва залишилися особи, які відносяться до категорії «одинокі матері, які мають дитину віком до 14 років чи дитину-інваліда» та «особи, у сім'ї яких немає інших працівників із самостійним заробітком».

Судом було досліджено особові справи вищевказаних працівників ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Так, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно трудової книжки в ОСОБА_1 житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради працює з 03.03.2014 року на посадах головного спеціаліста відділу реформування житлового господарства та контролю житлових платежів, відділу нагляду за станом будівель, утримання та експлуатацій житлового фонду, відділу нагляду за утриманням обєктів благоустрою міста, має вищу освіту, у 1989 році закінчила Дніпродзержинський індустріальній інститут за спеціальністю «обробка металів», у 1997 році закінчила Дніпродзержинський державний технічний університет інститут післядипломної освіти за спеціальністю «бухгалтерський облік, контроль та аналіз господарської діяльності», у 1998 році закінчила Дніпродзержинський державний технічний університет, має кваліфікацію магістра державного управління, неповнолітніх дітей на утриманні немає.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно трудової книжки з 08.06.2006 року працює в Управління житлово-комунального господарства Дніпродзержинської міської ради на посадах спеціаліста, головного спеціаліста відділу житлового господарства, відділу з утримання та експлуатацій житлового фонду й благоустрою прибудинкових територій, з 18.07.2016 року працювала в апараті Дніпродзержинської міської ради на посаді головного спеціаліста сектору розпорядчих документів загального відділу міської ради, має вищу освіту, у 2008 році, закінчила Дніпродзержинський державний технічний університет за спеціальністю «програмне забезпечення автоматизованих систем», за кваліфікацією інженера-програміста, заміжня, має дитину, дочку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, в управлінні житлово-комунального господарства виконкому міської ради працює з 22.07.2002 року на посадах спеціаліста І категорії відділу комунального господарства, головного спеціаліста відділу реформування і розвитку житлово-комунального господарства, відділу з утримання та експлуатацій житлового фонду й благоустрою прибудинкових територій, відділу капітальних ремонтів та наглядом за станом будівель, відділу реформування житлового господарства та контролю житлових платежів, має вищу освіту, у 2002 році закінчив Дніпродзержинський державний технічний університет за спеціальністю «менеджмент організацій», за кваліфікацією економіст-менеджер.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Як вбачається з матеріалів справи, у департаменті житлово-комунального господарства та будівництва Камянської міської ради Дніпропетровської області не було скорочення загальної штатної чисельності, однак, мало місце скорочення штатної чисельності у відділі реформування житлового господарства та контролю житлових платежів департаменту, де працював позивач. Колегія суддів звертає увагу на те, що в порівнянні з 2012 роком, загальна чисельність департаменту житлово-комунального господарства та будівництва міської ради була збільшена з 49 до 52 штатних одиниць.

Попередження позивача ОСОБА_2 було здійснено до затвердження структурних підрозділів департаменту, штатної чисельності та переліку посад, тобто до того, як стало відомо про скорочення штатної чисельності відділу, де працював позивач.

Відповідно до ч.2 ст. 40 КЗпП України, звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до ч.2 ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

З огляду на вище приведене законодавство, вбачається, що лише при наявності рівних умов продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається особам, які підпадають під пункти 1- 9 ч.2 ст.42 КЗпП України.

Колегія суддів зазначає що позивач ОСОБА_2 працював до звільнення в управлінні (департаменті) житлово-комунального господарства міської ради на різних посадах з 2002 року по 2016 рік, тобто більше чим ОСОБА_3, та ОСОБА_5, що є підставою стверджувати про його вищу продуктивність та кваліфікацію у порівнянні з працівниками ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які були залишені на посадах в відділі реформування житлового господарства та контролю житлових платежів, що, в свою чергу, дає підстави вважати, що його вивільнення відповідно до п.1 ч.1 ст40 КЗпП України відбулося з порушенням трудового законодавства. Крім того, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не підпадають під категорію працівників «одинокі матері, які мають дитину віком до 14 років чи дитину-інваліда» та «особи, у сім'ї яких немає інших працівників із самостійним заробітком».

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. З урахуванням ч. 2 ст. 235 КЗпП України суд першої інстанції вирішив позовні вимоги про зобов'язання ОСОБА_1 житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради про нарахування та виплату ОСОБА_2 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 29.04.2016 року по день поновлення його на посаді.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 житлово-комунального господарства та будівництва Камянської міської ради Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.01.2018 року у справі №208/2966/16-а (2-а/208/110/16) залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів відповідно до ст.,ст.328, 329 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: С.М. Іванов