Справа № 826/5935/17
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/5935/17 Суддя (судді) першої інстанції: Келеберда В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Файдюка В.В.,

Чаку Є.В.,

при секретарі Козуб А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 березня 2018 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

13 червня 2018 року на адресу Київського апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від представника Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

В судове засідання суду апеляційної інстанції з'явились представник апелянта та представник відповідача. Представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити, представник відповідача заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просила відмовити в її задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено перевірку позивача, за результатом якої складено акт від 08.12.2016 року №54026-57-13-06/НОМЕР_1, в якому встановлено порушення позивачем пп. 174.2.2 п. 174.2 ст. 174, пп. 164.2.10 п. 164.2 ст. 164, п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України в результаті чого позивачем занижено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 6 316,80 грн.; п. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України та заниження ставки оподаткування при нарахуванні військового збору в результаті чого донараховано військовий збір в сумі 1895,04 грн.; пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п. 176.1 ст. 176, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України.

Податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 06.04.2017 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір в сумі 2368,80 грн. (за основним платежем 1 895,04 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 473,76 грн.); №6, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на суму 7896,00 грн. (за основним платежем 6 316,80 грн., за штрафним (фінансовими) санкціями 1 579,20 грн.); №, яким позивачу нараховано штрафні (фінансові) санкції за платежем податок на доходи фізичних осіб в сумі 170,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та ОСОБА_4 укладено договір дарування грошей від 24.01.2015 року, відповідно до якого позивачу подаровано грошові кошти в сумі 8 000 доларів США (еквівалент 126 336,40 грн.), які знаходяться на банківському рахунку в ПАТ "Енергобанк".

Судом першої інстанції також встановлено, що 26.01.2015 року між позивачем та ПАТ "Енергобанк" укладено договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 12.02.2015 року № 96 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Енергобанк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 12.02.2015 року № 29 "Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Енергобанк", згідно з яким з 13.02.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Енергобанк".

В подальшому, відповідно до постанови Правління НБУ від 11 червня 2015 року № 370 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Енергобанк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 12 червня 2015 року № 115 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Енергобанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Енергобанк" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5 строком на 1 рік з 12 червня 2015 року до 11 червня 2016 року включно.

Позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Енергобанк" з заявою про перерахування з рахунку ОСОБА_4 на його рахунок подарованих коштів.

В подальшому, позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Енергобанк" з заявою про включення його до переліку вкладників ПАТ "Енергобанк".

Листом від 16.06.2015 року позивача повідомлено про відсутність залишку на його банківському рахунку відкритому в ПАТ "Енергобанк".

Крім того, рішенням Апеляційного суду міста Києва від 20.10.2016 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 до ПАТ "Енергобанк" про зобов'язання перерахувати кошти, зокрема, на рахунок ОСОБА_3

З огляду на викладене, позивач вважає, що він не прийняв дарунок (кошти), оскільки кошти залишились на рахунку ОСОБА_4, відкритому в ПАТ "Енергобанк", отже у нього відсутній обов'язок по сплаті податку на доходи фізичних осіб, військового збору та подачі декларації про майновий стан і доходи.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Порядок сплати (перерахування) ПДФО до бюджету встановлено п.168.4 ст.168 Податкового кодексу України, відповідно до підпункту 168.4.5 якого фізична особа, відповідальна згідно з вимогами розділу IV Податкового кодексу України за нарахування та утримання ПДФО, сплачує (перераховує) його до відповідного бюджету, зокрема, у разі нотаріального посвідчення договорів дарування (свідоцтв на спадщину) - за місцем нотаріального посвідчення таких договорів (одержання свідоцтв), в інших випадках - за її податковою адресою.

Також у порядку, встановленому статтею 168 Податкового кодексу України, здійснюється нарахування, утримання та сплата (перерахування) військового збору до бюджету (п.п.1.4 п.161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України).

Отже, платник податку, який отримав дохід у вигляді вартості подарунку та/або спадщини, може сплатити ПДФО та військовий збір до нотаріального посвідчення договору дарування нерухомого майна за місцем нотаріального посвідчення такого договору.

У разі несплати ПДФО та військового збору до нотаріального посвідчення спадщини та/або договору дарування на об'єкти спадщини (дарунку), згідно із п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний подати Декларацію до контролюючого органу, де перебуває на обліку, до 1 травня року, що настає за звітним (п.49.18.4 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України), та самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій нею Декларації (п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України).

Відповідно до ст. 717 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV зі змінами та доповненнями (далі - ЦКУ) за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Відповідно до п.1 ст. 722 ЦКУ право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття.

Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, враховуючи, що позивачем було вчинено дії щодо звернення з заявами до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Енергобанк" про перерахування на банківський рахунок позивача подарованих коштів та включення його до переліку вкладників ПАТ "Енергобанк", які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, то позивачем прийнято дарунок.

Отримання фізичною особою доходу, зокрема у вигляді дарунку, обумовлює виникнення в неї обов'язку зі сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з такої суми.

Податкова декларація про майновий стан і доходи подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV Податкового кодексу України (пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України).

Судом першої інстанції встановлено, що всупереч вищезазначеним нормам Податкового кодексу України податкова декларація про майновий стан і доходи позивачем подана не була.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податкові повідомлення-рішення від 06.04.2017 року №№ , 6, 6 є правомірними та обгрунтованими.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України (в редакції, чинній на момент розгляду в суді апеляційної інстанції) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329, 331 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 березня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядок і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Файдюк В.В.

Чаку Є.В.

Повний текст виготовлено 18 червня 2018 року.