Справа № 805/4237/17-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року справа №805/4237/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:головуючого судді Шишова О.О.,суддів Сіваченка І.В.,Сухарька М.Г., ,при секретарі судового засідання Романченко Г.О., за участю представника відповідача Груєнка С.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2018 р. у справі № 805/4237/17-а (головуючий І інстанції Шинкарьова І.В. ), яке складене в повному обсязі 22 березня 2017року у м.Слов'янську за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНПАК "СВ" до Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити дії ,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Донпак СВ" (Код ) звернулось до суду з позовною заявою до Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, у якій просило:

- визнати протиправними дії Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області щодо безпідставного відключення Товариства з обмеженою відповідальністю "Донпак СВ" від бази даних контролюючого органу.

- зобов'язати Мар'їнську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області надати електроні послуги та підключити товариство з обмеженою відповідальністю "Донпак СВ" до бази даних контролюючого органу для подання податкових документів в електронному вигляді.

У позові зазначив, що між позивачем та відповідачем було укладено договір від 17 жовтня 2017 року №1 про визнання електронних документів. 19 жовтня 2017 року сторонами укладено додаткову угоду, відповідно до якої сторони домовились викласти розділ 5 Договору у наступній редакції, де між іншим передбачено, що у разі виникнення спірних питань, пов'язаних з автентичністю податкових документів в електронному вигляді, контролюючий орган вправі повідомити Платника податків про тимчасове зупинення дію договору. Додатковою угодою, зокрема, визначено поняття спірних питань, пов'язаних з автентичністю додаткових документів, а саме: встановлення відповідності реквізитів електронного документа вимогам законодавства, а також коректність ключової інформації; електронних документ, створений або надісланий уповноваженою на це особою, яка його створила на підставі достовірних відомостей; зазначений в документі час (період) відповідає часу створення або надсилання електронного документа тощо. Позивач зазначає, що відповідних зауважень до податкових документів не існує.

Відповідачем, з посиланням на пункт 3 розділу 5 договору, було зупинено дію договору, але відповідного рішення про зупинення дії договору позивач не отримував.

Позивач, зазначає, що відсутні випадки передбачені розділом 6 додаткової угоди від 19 жовтня 2017 року, у яких відповідач має право розірвати договір в односторонньому порядку, (підприємство не змінювало місця реєстрації, посадових осіб та інше).

Листом від 01 грудня 2017 року №01/12-2 позивач на адресу відповідача надіслало рекомендованого листа з проханням надати відомості щодо підстави припинення дії договору про визнання електронних документів. Відповідач відповідь на цей лист не надав.

Єдиною підставою для відмови у прийнятті податкової декларації засобами електронного зв'язку в електронній формі є недійсність електронного цифрового підпису такого платника податків, у тому числі у зв'язку із закінченням строку дії сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа і надана у форматі, доступному для її технічної обробки.

Отже, не зважаючи на те, що дія зазначеного договору не закінчена та місце реєстрації платника податків на час відключення позивача від бази даних контролюючого органу не змінювалось, відповідач безпідставно відключив позивача від бази даних та не повідомив про причини такого відключення, що позбавляє можливості здати податкову звітність в електронному вигляді.

Позивачем 30 листопада 2017 року в електронні формі з дотриманням умов реєстрації електронного підпису підзвітних осіб було подано до контролюючого органу на реєстрацію податкову накладну /розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Результат обробки: документ доставлено до ДФС України, але документ не прийнято та в пункті "виявлені помилки" зазначено, що порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10 квітня 2008 року № 233, а саме: можливо, припинено дію Договору про визнання електронної звітності.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив. Суд першої інстанції виходив з того, що порядок вирішення спірних питань чітко прописаний в договорі, але в порушення цих умов, відповідачем не було повідомлено про зупинення дії договору, та не було прийнято відповідне рішення про тимчасове зупинення дії договору, яке в свою чергу могло бути оскарженим позивачем, в порядку встановленому законодавством. Про зупинення дії договору позивач дізнався з квитанції від 30 листопада 2017 року. Суд першої інстанції також зазначив, що факт виникнення спірних питань, пов'язаних з автентичністю податкових документів в електронному вигляді мають бути документально підтверджені контролюючим органом, що зроблено не було.

З постановою усду першої інстанції не погодився відповідач звернувся з апеляційною скаргою у якій зазначив, що у зв'язку з виникненням під час вжиття заходів податкового контролю сумнівів та дослідження акту здійснення операцій, їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків, було направлено позивачу запит про надання інформації (пояснень та їх документального підтвердження) від 13 квітня 2017 року №620/10/05-38-12-13-4. Відповідь податковий орган не отримував. Враховуючи, що не відбулося врегулювання спірних питань, пов'язаних з автентичністю податкових документів в електронному вигляді, керуючись пунктом 3 розділу 5 договору, було зупинено дію договору про визнання електронних документів від 17 жовтня 2017 року.

Просили скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд вважав можливим розглянути справу у відсутність особи, яка не з'явилася.

Ухвалою суду від 07 листопада 2017 року відкрито провадження по справі.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Донпак "СВ" є юридичною особою, включене до єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України за номером 34304375, перебуває на податковому обліку в Мар'їнській об'єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Донецькій області та зареєстровано платником податку на додану вартість, що підтверджується витягом з реєстру платників податку на додану вартість від 05 липня 2015 року №071 (а.с. 24).

17 жовтня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №1 про визнання електронних документів (далі договір від 17 жовтня 2017 року). (а.с. 25). Відповідно до п.1 договору предметом договору є визнання податкових документів, поданих Платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу. Договір надає Платнику податків можливість, а не зобов'язує його подавати до органу ДФС податкові документи у електронному вигляді, якщо інше не передбачено законом (п.1.1 , п.1.2 договору).

19 жовтня 2017 року сторонами було підписано додаткову угоду №1 до договору від 17 жовтня 2017 року, згідно з якою було викладено розділ 5 Договору, порядок вирішення спірних питань, у іншій редакції, та викладено в новій редакції розділ 6 Строк дії договору (а.с. 41).

Відповідно до квитанції про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 30 листопада 2017 року позивачу було відмовлено в реєстрації податкової накладної, результат обробки документ не прийнято, виявлені помилки порушено вимоги інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного затвердженої наказом ДПА України від 10 квітня 2008 року №233 , а саме можливо припинено дію договору про визнання електронних документів.(а.с.30).

Листом від 01 грудня 2017 року №01/12-2 позивач направив відповідачу запит, у якому просив надати підставу припинення дій Договору про визнання електронної звітності та зазначити письмово з фіксуванням у відповідному акті (а.с.92).

Листом від 12 грудня 201 року № 4450/10/05-38-10-01, відповідач повідомив позивача, що за результатами опрацювання податкових декларацій з ПДВ, встановлені показники, які можуть свідчити про формування сумнівного податкового кредиту. В зв'язку з чим виникають спірні питання, які пов'язані з автентичністю податкових документів електронному вигляді. Враховуючи викладене та керуючись пунктом 3 розділу 5 договору, було зупинено дію договору про визнання електронних документів від 1 жовтня 2017 року. (а.с. 112)

У судовому засіданні було з'ясовано, що листом від 13 квітня 2017 року №620/10/05-38-12-13-4 про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень), у зв'язку із виникненням під час вжиття заходів податкового контролю сумнівів та дослідження факту здійснення операції, їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків, відповідач просив позивача, надати інформацію та її документальне підтвердження (засвідчене підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою, за наявності, копії первинних, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують фінансово-господарські відносини, вид, обсяг і якість операцій та розрахунків, що здійснювалися) для з'ясування реальності та повноти відображення в бухгалтерському та податковому обліку із відповідним відображенням у податкових деклараціях (розрахунках, звітах тощо) результатів операцій по господарських відносинах з ТОВ "Ледер плюс" (33200527) та ТОВ "Нептун - Дон" (33161397) за грудень 2014 року.

Листом від 19 квітня 2017 року №19/04 позивачем було відмовлено в наданні документів, оскільки на його думку в листі відповідача не було чітко зазначено законодавчо обумовлені підстави. З посиланням на пп.16.1.5 п.16.1 ст.16 ПК України, позивач зазначив, що у платника податків виникає обов'язок щодо надання документів лише у тому разі, якщо платнику податків направлено належним чином оформлену письмову вимогу із зазначенням підстав для її надання.(а.с.46).

Відповідачем надано копію протоколу співбесіди від 2 серпня 2017 року з керівником позивача за наслідками цієї співбесіди вирішили: з метою з'ясування правомірності формування податкового кредиту директору позивача надати всі необхідні підтверджуючі документи на раніше наданий запит. Даний протокол співбесіди підписаний між іншим директором позивача. (а.с. 40).

Судом першої та апеляційної інстанції з'ясовано, що ненадання позивачем документів, щодо взаємовідносин з ТОВ "Ледер плюс" (33200527) та ТОВ "Нептун - Дон" (33161397) за грудень 2014 року, стало підставою для зупинення дії договору. Безпосередньо до податкової накладної, у прийнятті якої було відмовлено, у відповідача зауваження відсутні.

Спір виник з приводу правомірності зупинення дії договору про визнання електронних документів відповідачем, на підставі пункту 3 розділу 5 договору, у зв'язку з спірними питаннями, які пов'язані з автентичністю податкових документів, які були подані позивачем до укладення договору.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний, зокрема: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно зі ст.ст. 46-51, 201 Податкового кодексу України встановлений обов'язок платника податку скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, подавати контролюючому органу податкову звітність у вигляді податкових декларацій або розрахунків та кореспондуюче йому право платника подавати таку звітність засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов'язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму.

Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" визначено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відносини, пов'язані з використанням електронних цифрових підписів, регулюються законом.

Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб'єктами електронного документообігу на договірних засадах.

За правилами ст.14 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу. Використання електронного документа у цивільних відносинах здійснюється згідно із загальними вимогами вчинення правочинів, встановлених цивільним законодавством.

Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом ДПА України "Про подання електронної податкової звітності від 10 квітня 2008 року № 233 визначено загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису. Ця Інструкція поширюється на Державну податкову адміністрацію України та її територіальні органи, платників податків, які за власним бажанням подають податкові документи в електронному вигляді. У додатку 1 до Інструкції № 233 міститься примірний договір про визнання електронних документів, який укладається платником та контролюючим органом для врегулювання правовідносин з приводу визнання податкової звітності платника в електронному вигляді.

Згідно з пунктом 4 розділу 6 примірного договору орган ДФС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Позивачем до матеріалів справи надано сертифікати посилених ключів термін дії до 25 вересня 2018 року (а.с. 79-82).

Таким чином, законодавчо обґрунтованими підставами для розірвання договору про визнання електронних документів органом ДФС в односторонньому порядку є: ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих; або зміна ним місця реєстрації.

Крім визначених в законі підстав, в договорі від 17 жовтня 2017 року, у додатковій угоді було передбачено, ще й інші підстави для розірвання договору в односторонньому порядку відповідачем, а саме: зміна посадових осіб позивача та у разі порушення позивачем своїх обов'язків, передбачених статтею 16 ПК України.

Судом з'ясовано, що відповідач зупинив дію договору на підставі п.3 розділу 5 договору, посилаючись на те, що є неврегульовані спірні питання, пов'язані з автентичністю податкових документів в електронному вигляді. Під неврегульованим спірним питанням, відповідач розуміє відомості які були зазначені позивачем в декларації з ПДВ за грудень 2014 року поданої у квітні 2014 року, а саме вказані у додатку 5 до податкової декларації податкові накладні виписані ТОВ "Ледер плюс" (33200527) та ТОВ "Нептун - Дон" (33161397), та у зв'язку з відмовою позивачем надати документи щодо взаємовідносин з цими підприємствами.

Суд апеляційної інстанції не погоджується, з правомірністю дій відповідача, з огляду на наступне.

Як вже зазначалось вище, основні організаційно-правові засади електронного документообігу, використання електронних документів, правовий статус електронного цифрового підпису регулюються Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг" від 22 травня 2003 № 851-IV (далі по тексту - Закон № 851-IV).

Зокрема, відповідно до частини першої статті 14, частини першої статті 15 Закону № 851-IV електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу.

За змістом статті 16 цього Закону суб'єкти електронного документообігу користуються правами та мають обов'язки, які встановлено для них законодавством.

Якщо в процесі організації електронного документообігу виникає необхідність у визначенні додаткових прав та обов'язків суб'єктів електронного документообігу, що не визначені законодавством, такі права та обов'язки можуть встановлюватися цими суб'єктами на договірних засадах.

Тобто, порядок закріплення переліку прав та обов'язків сторін, що виникають в процесі організації електронного документообігу між ними, чітко визначені, а саме: у законах та інших нормативно-правових актів та/або у відповідному договорі, укладеному між такими сторонами.

Розділом 6 договору №1 від 17 жовтня 2017 року передбачено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. З моменту укладання договору всі попередні домовленості та укладенні правочини між платником податків та органом ДФС з питань електронного обміну інформацією втрачають чинність. Договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо Позивач подає до органу ДФС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів. (п.1-3).

Таким чином, сторони домовились, що умови договору можуть застосовуватися на документи, що будуть подані, в електронному вигляді, після дати підписання договору, з 17 жовтня 2017 року. Таким чином, застосування відповідачем порядку вирішення спірних питань, який передбачений розділом 5 договору, до спору щодо звітності, що була подана в квітні 2017 року є порушенням умов договору.

Розділом 5 договору, в редакції викладеній у додатковій угоді, встановлено наступний порядок вирішення спірних питань.

1. У разі виникнення спірних питань, пов'язаних з автентичністю податкових документів в електронному вигляді, контролюючий орган вправі повідомити Платника податків про тимчасове зупинення дії цього договору.

2. Платник податків протягом 5 робочих днів після отримання відповідного повідомлення має право з'явитись до контролюючого органу та надати відповідні пояснення та документи на підтвердження автентичності податкових документів в електронному вигляді.

3. У випадку не врегулювання спірних питань, пов'язаних з автентичністю податкових документів в електронному вигляді, контролюючий орган приймає рішення про тимчасове зупинення дії договору.

4. Рішення про тимчасове зупинення дії договору може бути оскаржено в порядку досудового врегулювання спорів, визначеного статтею 56 ПК України або в судовому порядку.

Під автентичністю документів, в цьому договорі, розуміється наступне: встановлення відповідності реквізитів електронного документа вимогам чинного законодавства, а також коректність ключової інформації; електронний документ, створений або надісланий уповноваженою на це особою, яка його створила на підставі достовірних відомостей; зазначений в документі час (період) відповідає часу створення або надсилання електронного документа тощо.

Таким чином, порядок вирішення спірних питань чітко прописаний в договорі, але в порушення цих умов, відповідачем не було повідомлено про зупинення дії договору, та не було прийнято відповідне рішення про тимчасове зупинення дії договору, яке в свою чергу могло бути оскарженим позивачем, в порядку встановленому законодавством. Про зупинення дії договору позивач дізнався з квитанції від 30 листопада 2017 року (а.с. 30).

У судовому засіданні було з'ясовано, що про підстави зупинення дії договору позивачу стало відомо тільки під час розгляду справи, оскільки відповідь на запит від 01 грудня 2017 року №01/12-2 позивач не отримав.

Суд не приймає посилання відповідача, що є спір щодо автентичності податкових документів в електронному вигляді, оскільки як вже зазначалось відповідач зупинив дію договору посилаючись на документи, що були подані раніше ніж було підписано договір, тому автентичність документів, у розумінні спірного договору, не може розповсюджуватись на документи, що були подані раніше підписання договору.

Суд звертає увагу на те, що право контролюючого органу на призупинення дії договору про визнання електронних документів, нормами чинного законодавства та затвердженою у встановленому законом порядку типовою формою договору про визнання електронних документів контролюючому органу не надано, а передбачено лише положеннями додаткової угоди до такого договору. У зв'язку з цим обставини щодо виникнення таких підстав (факт виникнення спірних питань, пов'язаних з автентичністю податкових документів в електронному вигляді) мають бути документально підтверджені контролюючим органом.

При таких обставинах суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, який дійшов висновку про задоволення поховних вимог.

Повний текст постанови складений 18 квітня 2018 року.

Керуючисьстатями 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Мар'їнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 805/4237/17-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 805/4237/17-а - залишити без змін.

На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України складення рішення у повному обсязі відкласти на строк - до 5 днів.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття року та може бути оскаржена до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому ст.328 КАС України.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді І.В. Сіваченко

М.Г.Сухарьок