Справа № 819/315/18
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/315/18

04 червня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мандзія О.П.

за участю:

секретаря судового засідання Габрилецької С.Є.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Тернопільській області про вивизнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_3 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС України у Тернопільській області, в якій просить:

визнати протиправними дії Головного управління ДФС України у Тернопільській області щодо складання та надсилання податкового повідомлення-рішення від 26.12.2017 р. № 6;

визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС України у Тернопільській області від 26.12.2017 р. № 6 і податкову вимогу Головного управління ДФС України у Тернопільській області від 16.01.2018 р. № 940-17.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за результатами судового оскарження 12.05.2016 р. грошові зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, визначені в податковому повідомлені-рішенні Збаразької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Тернопільській області від 15.07.2013 р. № в частині збільшення грошового зобовязання на суму 190740,00 грн. за основним платежем та 47685,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, набули статусу узгоджених. Як насідок, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 26.12.2017 р. № 6 і податкову вимогу від 16.01.2018 р. № 940-17. Однак, позивач вважає такі рішення прийняті не у порядку та спосіб, що визначений законом, необґрунтовано, а тому є протиправними та підлягають скасуванню, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 23.02.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі.

Постановленими без виходу до нарадчої кімнати згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), ухвалою суду від 24.04.2018р. продовжено процесуальний строк підготовчого провадження та ухвалою суду від 10.05.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судових засіданнях представник позивача підтримав позовні вимоги з мотивів, наведених в позовній заяві, та відповіді на відзив (а.с.97-99). Пояснив, що про протиправність дій щодо складання та надсилання податкового повідомлення-рішення від 26.12.2017 р. № 6, як і самого рішення, а також податкової вимоги від 16.01.2018 р. №940-17, свідчить порушення строку складання податкового повідомлення-рішення протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання контролюючим органом рішення за результатами судового оскарження про скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення, регламентованого п.7 розд.ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1204 від 28.12.2015 р. (далі Порядок №1204). Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судових засіданнях позовні вимоги не визнав, з підстав викладених у відзиві (а.с.87-90) та запереченні на відповідь на відзив (а.с.123-125). Повідомив, що з метою відображення результатів судового оскарження грошових зобовязань, визначених фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 в податковому повідомленні-рішенні від 15.07.2013 р. №, було сформоване податкове повідомлення-рішення від 12.05.2016 р. №0. Однак, через некоректну роботу АІС "Податковий блок" в звязку з реорганізацією Збаразької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Тернопільській області шляхом приєднання до Кременецької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Тернопільській області при формуванні податкового повідомлення-рішення від 12.05.2016 р. №0 не було дотримано вимоги нормативно-правових актів ДФС України, в звязку з чим, рішенням Головного управління ДФС України у Тернопільській області вказане податкове повідомлення-рішення було скасовано та винесено податкове повідомлення-рішення від 26.12.2017 р. №6. За даних обставин, вважає, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши обставини справи у сукупності, суд при постановленні рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 з 17.04.1996 р. зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець.

Посадовими особами державної податкової інспекції у Підволочиському районі Тернопільської області Державної податкової служби проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2012 р., про що складено акт від 20.06.2013 р. № 525/17/НОМЕР_1 (а.с.15-47).

За результатами розгляду акта перевірки та адміністративного оскарження, Збаразькою обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС України у Тернопільській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

від 15.07.2013 р. № НОМЕР_2, яким за порушення вимог п.177.4 ст.177 ПК України збільшено грошове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на суму 736193,07 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 184048,27 грн. (а.с.48);

від 29.10.2013 р. № 002071700, яким за порушення вимог п.198.3 ст.198 ПК України збільшено грошове зобовязання з податку на додану вартість на суму 997568,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 223062,00 грн.

Не погодившись із такими рішеннями контролюючого органу, позивач звертався з позовом про визнання їх протиправними та скасування до Тернопільського окружного адміністративного суду, що були предметом судового розгляду у справі 819/2531/13-а.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.12.2013 р. позовні вимоги задоволено повністю (а.с.49-55).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2015 р. скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове, яким позовні вимоги задоволено частково (а.с.56-62).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.07.2015 р. скасовано постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.12.2013 р. та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2015 р., справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.63-66).

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.09.2015 р. у справі №819/2531/13-а позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми "Р" Збаразької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області від 15.07.2013 р. № в частині збільшення грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на суму 545453,07 грн. за основним платежем та 136363,27 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми "Р" Збаразької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області від 29.10.2013 р. № НОМЕР_3, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.67-72).

Тобто в частині 238425,00 грн. (грошове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на суму 190740,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції на суму 47685,00 грн.) податкове повідомлення рішення від 15.07.2013 р. № НОМЕР_2 залишено чинним.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2016 р. у справі №876/10195/15 залишено без змін рішення суду першої інстанції (а.с.73-78).

За результатами судового оскарження грошових зобовязань, визначених фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 в податковому повідомленні-рішенні від 15.07.2013 р. №, Кременецькою обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС України у Тернопільській області було сформоване податкове повідомлення-рішення від 12.05.2016 р. №0, яким збільшено грошове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на суму 190740,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 47685,00 грн.

Разом з тим посадовими особами Головного управління ДФС України у Тернопільській області проведено тематичну перевірку щодо дотримання посадовими особами Кременецькою обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС України у Тернопільській області вимог пп.60.1.5 п.60.1 ст.60 ПК України та Порядку №1204 при опрацюванні ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2016 р. у справі №819/2531/13-а, про що складено акт від 13.12.2017 р. № 2867/7/19-00-10-00-02/19236 (а.с.138-143).

Враховуючи висновки тематичної перевірки, Головним управлінням ДФС України у Тернопільській області від 21.12.2017 р. №2993/7/19-00-10-03-11/19955 прийнято рішення про скасування податкового повідомлення-рішення від 12.05.2016 р. №0 (а.с.126) та сформовано податкове повідомлення-рішення від 26.12.2017 р. № 6, яким збільшено грошове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на суму 190740,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 47685,00 грн. (а.с.13).

У звязку з несплатою платником податків узгоджені суми грошових зобов'язань, контролюючим органом була виставлена податкова вимога від 16.01.2018 р. № 940-17 (а.с.14) у якій вказано суму грошового зобов'язання згідно податкового повідомлення-рішення від 26.12.2017 р. № 6 та пеню за не сплату останього.

Не погодившись із такими рішенням контролюючого органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість висновків відповідача і винесених на підставі них спірних правових актів, індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України встановлено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

В разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п.57.3 ст.57 ПК України).

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.1 ст.59 ПК України).

Згідно п.56.18 ст.56 ПК України, зокрема, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як передбачено пп.60.1.5 п.60.1 ст.60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

В силу приписів п.60.4 ст.60 ПК України у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов'язання або податкового боргу.

Як слідує з матеріалів справи, за результатами судового оскарження у адміністративній справі №819/2531/13-а грошові зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, визначені позивачу в податковому повідомлені-рішення Збаразької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Тернопільській області від 15.07.2013 р. № в частині збільшення грошового зобовязання на суму 190740,00 грн. за основним платежем та 47685,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, 12.05.2016 р. набули статусу узгоджених.

В свою чергу, 12.05.2016 р. Кременецькою обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС України у Тернопільській області було сформоване податкове повідомлення-рішення №0, яким позивачу збільшено грошове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на суму 190740,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 47685,00 грн.

Проте, у відповідності до акту про результати тематичної перевірки від 13.12.2017 р. №2867/7/19-00-10-00-02/19236 відповідачем самостійно виявлені порушення вимог Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 р. №375, та приписів п. 7 розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень - рішень платникам податків, затвердженого Наказом Мінфіну від 28.12.2015 року №1204 (надалі - Порядок №1204), на підставі чого робочою групою запропоновано, зокрема, скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.05.2016 р. №0, що реалізовано рішенням Головного управлінням ДФС України у Тернопільській області від 21.12.2017 р. №2993/7/19-00-10-03-11/19955 (а.с. 138-143).

Поряд з цим, за результатами тематичної перевірки запропоновано сформувати нове податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобовязання позивача за результатами судового оскарження в загальному розмірі 238425,00 грн. податку з доходів фізичних осіб відповідно до вимог Порядку №1204 та з врахуванням функціональних обовязків та повноважень контролюючих органів.

На виконання вказаного, 26.12.2017 р. Головним управлінням ДФС України у Тернопільській області сформовано податкове повідомлення-рішення № 6, яким збільшено грошове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на суму 190740,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 47685,00 грн.

У відповідності до п.5 розд.ІІ Порядку №1204 (в редакції що діяла на час прийняття оскарженого рішення) якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов'язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов'язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня, в тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов'язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов'язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, в тому числі за порушення норм іншого законодавства.

Згідно із п.7 розд.ІІ Порядку №1204 податкові повідомлення-рішення згідно з пунктами 4 - 6 цього розділу складаються контролюючим органом, який склав попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами адміністративного, судового оскарження або іншого рішення про скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення. При цьому у разі отримання вищезазначених рішень структурним підрозділом, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції контролюючого органу, або відповідальною особою, визначеною керівником (виконуючим його обов'язки, його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу для виконання таких функцій, забезпечується надання такого рішення структурному підрозділу, яким складалось попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 1 робочого дня, що настає за днем його отримання.

Аналогічна вимога щодо складення податкового повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов'язання протягом 3 робочих днів, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами судового оскарження була чинною в редакції Порядку №1204 до 21.07.2017 р., тобто на момент прийняття ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2016 р. у справі №876/10195/15 (а.с.73-78).

Як самостійно підтверджено відповідачем у акті тематичної перевірки від 13.12.2017 р. (а.с. 141) вищевказана ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2016 р. у справі №876/10195/15 отримана Збаразькою ОДПІ 23.05.2016 року (вх. №2159/9).

Таким чином в силу вимог п.7 розд. ІІ Порядку №1204, податковим органом повинно було прийнято податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов'язання протягом 3 робочих днів, що настає за днем отримання (23.05.2016 р.) таким контролюючим органом рішення за результатами судового оскарження.

Проте, з матеріалів справи слідує, що спірне податкове повідомлення-рішення зі зменшеною сумою грошового зобов'язання за результатами судового оскарження Головним управлінням ДФС України у Тернопільській області було винесено лише 26.12.2017 р., тобто майже через 1,5 року з дати отримання рішення у справі справі №876/10195/15, а відповідно із значним пропущенням строку, регламентованого п.7 розд.ІІ Порядку Порядок №1204.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Європейський Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, "Онерїлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 08.04.2008 р., і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15.09.2009 р).

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що тривала затримка винесення податкового повідомлення-рішення від 26.12.2017 р. № 6 грубо порушила вимоги вимог п.7 розд. ІІ Порядку №1204, а відповідно таке рішення прийнято не у послідовний спосіб що визначений законодавством, необґрунтовано, несвоєчасно, тобто з порушенням розумного строку, що обумовлює його невідповідність вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України та є підставою для визнання протиправним і скасування.

Також з огляду на те, що в оскарженій податковаі вимозі від 16.01.2018 р. № 940-17 (а.с.14) вказано суму грошового зобов'язання на підставі податкового повідомлення-рішення від 26.12.2017 р. № 6 та пеню за не сплату останього, та враховуючи висновок суду про визнання протиправним та скасування останнього, суд приходить до переконання про необіхідність скасування такої вимоги податкового органу.

Разом з тим, суд не вбачає необхідності для задоволення позовної вимоги про визнання протиправними дій Головного управління ДФС України у Тернопільській області щодо складання та надсилання податкового повідомлення-рішення від 26.12.2017 р. №6, оскільки задоволення позовних вимог про визнання протиправним і скасування вказаного рішення податкового органу є достатньою умовою для відновлення прав позивача. На думку суду, дії суб'єкта владних повноважень, які стали підставою для скасування оскарженого рішення, додаткового визнання протиправними не потребують, оскільки охопленні висновком суду про протиправність такого рішення в наслідок невідповідності дії і бездіяльності податкового органу діючому законодавству.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" суд визначив, що "... адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі і поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних рішень.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст.139 КАС України).

Згідно ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 3158,39 грн. з Головного управління ДФС у Тернопільській області за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень.

Керуючись ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС України у Тернопільській області від 26.12.2017 р. № 6.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС України у Тернопільській області від 16.01.2018 р. № 940-17.

В задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій Головного управління ДФС України у Тернопільській області щодо складання та надсилання податкового повідомлення-рішення від 26.12.2017 р. № 6 - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, ідентифікаційний код в ) судовий збір, сплачений за подання позову, в загальному розмірі 3158 (три тисячі сто п'ятдесят вісім ) гривень 39 (тридцять дев'ять) копійок, сплачений відповідно до платіжного доручення від 05.02.2018 р. № 199.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 червня 2018 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.