Справа № 802/1603/18-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2018-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 червня 2018 р. Справа № 802/1603/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян М.Б.,

за участі секретаря судового засідання: Краєвської І.В.

представників сторін:

позивача: Незговорова В.Ю.

відповідача: Штельмаха Д.В.

третьої особи: Чайки А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку особливого позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ДП "НЕК "УКРЕНЕРГО" (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25)

до: Вінницького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (місцезнаходження: 21009, м. Вінниця, вул. Винниченка, 29), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління ДФС у Вінницькій області (місцезнаходження: 21027, м. Вінниця, вул. К. Василенка, 21)

про: скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось ДП "НЕК "УКРЕНЕРГО" (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25) до Вінницького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (місцезнаходження: 21009, м. Вінниця, вул. Винниченка, 29), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління ДФС у Вінницькій області (місцезнаходження: 21027, м. Вінниця, вул. К. Василенка, 21) про скасування постанови.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю постанови державного виконавця Вінницького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 04 травня 2018 року про відкриття виконавчого провадження. Так, при ознайомлені з матеріалами виконавчого провадження позивачем встановлено, що стягувачем пред'явлено до виконання вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05 квітня 2018 року № Ю-3302-50 у з якою останній не погоджується окрім того, вважає, що вимога про стягнення боргу прийнята державним виконавцем до примусового виконання в той час, коли не набула законної сили.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 06 червня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду на 11 червня 2018 року.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив врахувати відзив на адміністративний позов. У відзиві, зокрема зазначено, що на виконанні у Вінницькому районному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області знаходиться зведене виконавче провадження № 56578378 від 11 червня 2018 року про стягнення коштів з відокремленого підрозділу "Вінницяелектротехнологія" ДП "НЕК "УКРЕНЕРГО" до складу якого входить два виконавчих провадження, зокрема, виконавче провадження № 56308126 від 03 травня 2018 року з примусового виконання вимоги № Ю 3302-50 у від 05 квітня 2018 року про стягнення коштів з відокремленого підрозділу "Вінницяелектротехнологія" ДП "НЕК "УКРЕНЕРГО" в розмірі 625021,90 грн. Відтак, при перевірці відповідності виконавчих документів вимогам ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем встановлено, що останні відповідають усім вимогам закону і прийнято рішення щодо відкриття виконавчих проваджень.

Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив врахувати письмові пояснення на адміністративний позов. Зокрема у поясненнях зазначено, що п.1 Розділу 6 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначено, що до платників, які не виконали визначені Законом обов'язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення. Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов'язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк. Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом. Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику. При надсиланні вимоги платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення корінець вимоги залишається у органі доходів і зборів. При врученні вимоги платнику під підпис така вимога залишається у платника, а корінець вимоги, на якому платник проставляє свій підпис, - у органі доходів і зборів.

Згідно із п.5 Розділом 6 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, протягом десяти календарних днів з дня одержання вимоги про сплату боргу (недоїмки) платник зобов'язаний сплатити зазначені у вимозі суми недоїмки, штрафів та пені.

У разі незгоди з розрахунком органу доходів і зборів суми боргу (недоїмки) платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання вимоги, узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки1) в адміністративному або судовому порядку. У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку . Про оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) до органу доходів і зборів вищого рівня або суду платник зобов'язаний одночасно письмово повідомити орган доходів і зборів, який направив вимогу.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначених у вимозі сум недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгодженої в результаті оскарження суми боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення органу доходів і зборів або суду), орган доходів і зборів протягом десяти робочих днів надсилає в порядку, встановленому Законом, до органу державної виконавчої служби вимогу про сплату боргу (недоїмки). Окрім того, позивачем не оскаржено вимогу від 05.04.2018 року № Ю 3302-50 у .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

05 квітня 2018 року ГУ ДФС у Вінницькій області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-3302-50 у. Пунктом 1 зазначеної вимоги ГУ ДФС у Вінницькій області вимагає сплати (недоїмку, штрафи, пеню) у сумі 625021,90 грн.

У пункті 2 вимоги визначено, що оскарження вимоги про сплату єдиного внеску платником єдиного внеску може бути здійснене до органу доходів і зборів вищого рівня або суду протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання цієї вимоги, у порядку, визначеному частиною четвертою ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування". Суми зазначені у вимозі підлягають сплаті протягом 10 календарних днів з дня одержання цієї вимоги на зазначені рахунки органів доходів і зборів, відкриті у відповідному органі Казначейства.

Пунктом 4 вимоги визначено, що у разі несплати суми боргу, зазначеної у п.1 цієї вимоги, ця вимога передається до органу державної виконавчої служби або до органів казначейства для стягнення в примусовому порядку протягом року з дати зазначеної у п. 5 цієї вимоги. Пункт 5 - 20 квітня 2018 року.

Після набуття законної сили вимогою № Ю 3302-50 у від 05 квітня 2018 року Головне управління ДФС у Вінницькій області звернулось із заявою до Вінницького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про примусове виконання вимоги про сплату боргу № Ю 3302-50 у від 05 квітня 2018 року.

04 травня 2018 року державним виконавцем Вінницького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Клименко Л.Д. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 56308126 з примусового виконання вимоги про сплату боргу № Ю 3302-50 у від 05 квітня 2018 року, якою зобов'язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попередити боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей; стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 62502,19 грн. та витрати 100 грн.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII), визначено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом №1404-VIII випадках - на приватних виконавців.

Згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу положень ч. 1 ст. 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст. 15 Закону сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до пункту 6 частини 4 статті 4 визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Як встановлено у судовому засіданні вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ю 3302-50 у від 05 квітня 2018 року набула законної сили, оскільки в п. 5 даної вимоги визначено дату , 20.04.2018 року, не раніше якої, дана вимога може бути пред'явлена до примусового виконання. У зв'язку з чим орган доходів і зборів протягом десяти робочих днів надіслав її в порядку, встановленому Законом, до органу державної виконавчої служби.

Державним виконавцем після отримання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю 3302-50 у від 05 квітня 2018 року перевірено, та встановлено що остання відповідає вимогам, які пред'явлені до виконавчого документа та набула законної сили.

Окрім того, представником третьої особи у судовому засіданні зазначено, що вимога № 3302-50 у від 05 квітня 2018 року на суму 625021,90 грн. позивачем не була оскаржена ні до органу доходів і зборів вищого рівня, ні в судовому порядку.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що відкриття виконавчого провадження є безумовною дією, яку вчиняє державний виконавець у межах виконавчого провадження. Державним виконавцем на виконання вимог Закону України "Про виконавче провадження" перевірено відповідність виконавчого документа вимогам Закону у зв'язку з чим було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56308126 від 04 травня 2018 року.

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.3 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, оскаржувана постанова є такою, що прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. ст. 255, 272 КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

ДП "НЕК "УКРЕНЕРГО" (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, );

Вінницький районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (місцезнаходження: 21009, м. Вінниця, вул. Винниченка, 29, );

Головне управління ДФС у Вінницькій області (місцезнаходження: 21027, м. Вінниця, вул. К. Василенка, 21, ).

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати: 15.06.2108

Суддя Мультян Марина Бондівна