Справа № 201/15103/17(2-а/201/406/2017)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2018 рокусправа № 201/15103/17(2-а/201/406/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя: Сафронова С.В.

суддів: Мельник В.В. Чепурнов Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьовій Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2017 року (суддя Ткаченко Н.В., м. Дніпро, повний текст складено 30.10.2017 року) по справі № 201/15103/17 (2-а/201/406/2017) за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби (далі відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову виконуючого обовязки начальника Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби від 28.09.2017 року в справі про порушення митних правил № 132/90100/17 про притягнення до відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2017 року позовну заяву повернуто.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Свої вимоги апелянт обґрунтував тим, що суд першої інстанції зробив хибний висновок про те, що при оскарженні дій та постанови про адміністративні правопорушення у порядку КУпАП позивач повинен платити судовий збір. Нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачене звільнення осіб від сплати судового збору при оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення. Апелянт вказував, що постанова у справі про порушення митних правом винесена за правилами України про адміністративні правопорушення. Апелянт вказував, що повернення позовної заяви відбулось у звязку з невірним застосуванням судом першої інстанції законодавства.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без руху, виходив з того, що спеціальним нормативним актом, який визначає коло осіб, які звільняються від сплати судового збору при поданні позовних заяв є Закон України «Про судовий збір». Положеннями Закону України «Про судовий збір» не передбачене звільнення особи від сплати судового збору при оскарженні постанови про адміністративне стягнення винесених за порушення митних правил, зокрема ст. 485 МК України, а отже позивач зобовязаний надати до суду докази сплати судового збору. Суд першої інстанції вказував, що відповідно до положень статей 287 КУпАП у поєднанні із частиною четвертою статті 288 цього Кодексу у разі прийняття уповноваженим органом державної влади чи його посадовою особою постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення (проступку), передбаченого КУпАП, субєкти, яким цим Кодексом надано право оскарження, можуть її оскаржити і звільняються від сплати платежу, який має справлятися за подання позовної заяви, скарги у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) чи до суду.

Матеріалами справи встановлено, що 28.09.2017 виконуючим обовязки начальника Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби винесено постанову № 132/90100/17 про притягнення до відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України, накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 26214,39 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2017 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.10.2017 року у звязку з невиконанням вимог ухвали від 12.10.2017 року та не сплатою судового збору, позовну заяву було повернуто.

Згідно ч. 2 ст. 287 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 КАС України (у редакції, дійсній на час винесення оскаржуваної ухвали) розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з преамбулою Закону України «Про судовий збір» Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Варто враховувати, що адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладено за правилами Митного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 485 МК України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно ст. 523, ч. 1 ст. 524 МК України від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. У справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов, зокрема, про накладення адміністративного стягнення.

Частиною 1 ст. 529 МК України передбачено, що постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Таким чином, звільнення від сплати судового збору передбачене у тому разі, коли оскаржується у судовому порядку постанова, що прийнята в межах Кодексу України про адміністративні правопорушення. ОСОБА_1 оскаржує постанову, що прийнята за порушення митних правил, прийнята в межах Митного кодексу України. Нормами Митного кодексу України не передбачено звільнення від сплати судового збору у разі оскарження постанови митниці.

Варто вказати, що подібну думку суду було викладено у постанові Пленуму Верховного Суду України № 21-1493а16 від 31.01.2017 року, та вказано, що відповідно до положень статей 287 КпАП у поєднанні із частиною четвертою статті 288 цього Кодексу у разі прийняття уповноваженим органом державної влади чи його посадовою особою постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення (проступку), передбаченого КпАП, субєкти, яким цим Кодексом надано право оскарження, можуть її оскаржити і звільняються від сплати платежу, який має справлятися за подання позовної заяви, скарги у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) чи до суду».

Колегія суддів зазначає, що законодавцем передбачено різний порядок прийняття та різний порядок оскарження постанов у справах про притягнення до адміністративної відповідальності у справах за порушення митних правил. Нормами КУпАП встановлено, що спори про оскарження постанов про адміністративні правопорушення розглядаються з урахуванням особливостей цього Кодексу. З іншого боку, передбачено, що постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Колегія суддів вказує, що повернення позовної заяви відбулось у звязку з невиконанням ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За правилами Кодексу адміністративного судочинства України передбачена сплата судових витрат та сплата судового збору у разі звернення до суду з позовом. У разі не сплати судового збору та не виконання вимог суду по його сплаті, позовна заява повертається.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України (у редакції, дійсні на час винесення оскаржуваної ухвали) позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Судом першої інстанції не порушено право позивача на звернення до суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 312, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2017 року по справі № 201/15103/17 (2-а/201/406/2017) залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у порядку ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: Д.В. Чепурнов