Справа № 806/1856/18
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
18 червня 2018 року м. Житомир справа № 806/1856/18
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -
12.04.2018 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 у якому вона просить:
- визнати протиправною бездіяльність Коростишівського обєднаного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області щодо нездійснення перерахунку раніше призначеної пенсії з 01.10.2017;
- зобовязати Коростишівське обєднане управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії з 01.10.2017 з врахуванням величини оцінки одного року страхового стажу яка дорівнювала 1,35%.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідачем помилково застосованого індивідуальний коефіцієнт страхового стражу під час здійснення перерахунку її пенсії з 01.10.2017. Позивач вказує, що відповідно до Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" їй проведено перерахунок пенсії автоматизованим способом за допомогою програмного забезпечення з 01.10.2017, а саме: осучаснення заробітної плати із використанням єдиного показника середньої заробітної плати по Україні, який використовується для призначення та перерахунку пенсії у 2017 році на рівні 3764,40 грн та зменшення величини оцінки страхового стажу до 1%, з якого обчислена пенсія. Позивач наголошує, що при застосуванні індивідуального коефіцієнта страхового стажу у розмірі 1,35%, визначеному до змін у законодавстві, тобто до 01.10.2017, розмір її пенсії був би значно більшим і мав складати 3121,46 грн.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 18.04.2018 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
27.04.2018 ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом сторін, які беруть участь у справі на 13.06.2018 на 14:00 (а.с. 10).
04.05.2018 на адресу суду від Коростишівського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшов відзив на адміністративний позов. У якому, останній в обґрунтування заперечень зазначає, що ОСОБА_1 з 26.11.2001 перебуває на обліку у Коростишівському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". На момент проведення перерахунку пенсії позивача, страховий стаж ОСОБА_1 становить 41 рік 8 місяців 8 днів. Відповідно до Закону України № 2148-VIII позивачу проведений перерахунок пенсії автоматизованим способом за допомогою затвердженого програмного забезпечення з 01.10.2017, а саме осучаснення заробітної плати із використанням єдиного показника середньої заробітної плати по Україні, який використовується для призначення та перерахунку пенсії у 2017 році на рівні 3764,40 грн та зменшенням величини оцінки страхового стажу до 1%. На рахунок застосування оцінки страхового стажу 1%, відповідач зазначає, що відповідно до Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", внесено зміни до Закону України "Про пенсійне забезпечення", а саме: "4-3 Пенсії призначені відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%. Положення даної норми застосовуються з 01.10.2017. З огляду на що перерахунок пенсії позивача проведено відповідно до норм чинного законодавства, а дії Коростишівського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області є правомірними та вчиненими у межах чинного законодавства (а.с. 11-12).
08.05.2018 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив (а.с. 20-23). У відповіді на відзив представник позивача заперечує щодо наведених відповідачем обставин та правових підстав відзиву та заперечує проти останніх. Посилається на те, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод. Крім того, зазначає, що застосування величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% замість 1,35%, який застосовувався до здійснення перерахунку, суперечить ч. 3 ст. 22 Конституції України, абзацу третьому п. 2 Постанови № 9, тому не може бути належним доказом правильності застосування п. 4.3 Розділ ХV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування при перерахунку позивачу пенсії та величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%. Викладене підтверджує, на думку представника позивача, що доводи відповідача про здійснення перерахунку позивачу пенсії та величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% ґрунтуються на п. 4.3 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який ущемляє права і свободи позивача внаслідок зменшення величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% що обумовлює застосовувати величини оцінки одного року страхового стажу 1,35% відповідно до норм Конституції України.
У звязку з викладеним, представник позивача просить розглянути клопотання про звернення до Верховного Суду України про порушення перед Конституційним Судом України питання про відповідність Конституції п. 4.3 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003, за яким пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій": з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%. Та просить зупинити провадження в даній адміністративній справі до розгляду Конституційним Судом України подання щодо конституційності наведеного закону.
23.05.2018 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь позивача. У запереченнях відповідач зазначає, що не визнає позовних вимог ОСОБА_1 Крім того, заперечує проти задоволення клопотання представника позивача про звернення до Верховного Суду про порушення перед Конституційним Судом України питання про відповідність Конституції п. 4.3 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003. Зокрема відповідач вказує, що субєктом права на конституційне подання наділені лише Президент України, щонайменше 45 народних депутатів України, Верховний Суд, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Верховна Рада Автономної Республіки Крим. Крім того, правом подачі конституційної скарги володіє особа, яка вважає, що застосований в остаточному судовому рішенні в її справі закон України (його окремі положення) суперечить Конституції України Конституційну скаргу фізична особа підписує особисто. Оскільки позивачем не надано доказів розгляду іншої справи, що розглядається у порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського, кримінального судочинства, то відповідач вважає, що відсутні правові підстави задоволення клопотання позивача щодо зупинення провадження у справі (а.с. 33-35).
06.06.2018 електронною поштою на адресу суд надійшла відповідь на заперечення від 16.05.2018 № 5689/07 у яких представник позивача зазначає, що заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав відповіді, з якими відповідач не погоджується, вказані у запереченнях не підтверджені відповідними доказами та нормами права як визначено п. 5 ч. 2 ст. 162 КАС України, а тому мають бути відхилені (а.с. 40).
12.06.2018 на адресу суду від відповідача електронною поштою надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, у звязку з неможливістю забезпечити явку останнього через його перебування у відрядженні у м. Радомишль. Крім того, у клопотанні відповідач просить врахувати заперечення на позов та відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 43).
Позивач та представник позивача у судове засідання 13.06.2018 не прибули, 13.06.2018 електронною поштою на адресу суду представник позивача надіслав заяву про розгляд справи без участі позивача. У заяві вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, проти розгляду справи у порядку письмового провадження не заперечує (а.с. 44).
Зважаючи на викладене та керуючись приписами ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205, ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд вважає за можливе провести розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню із таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Коростишівському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області з 26.11.2001 та отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Має 41 рік 8 місяців 8 днів (486 місяців) страхового стажу.
У зв'язку з отриманням письмового повідомлення про здійснення з 01.10.2017 перерахунку пенсії з врахуванням індивідуального коефіцієнта заробітної плати та індивідуального коефіцієнта страхового стажу, 01.12.2017 позивач звернулась до відповідача із письмовою заявою про надання їй розрахунку визначеного органом Пенсійного фонду України розміру індивідуального коефіцієнта страхового стажу з 01.10.2017.
Станом на 01.12.2017 страховий стаж позивача для обчислення пенсії становив 41 рік 8 місяців 8 днів.
Величина оцінки одного року страхового стажу до набрання чинності Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" (далі Закон України № 2148-VIII) дорівнювала 1,35%.
Згідно з розпорядженням від 02.04.2018 № 134160 позивачу здійснено перерахунок.
Відповідачем застосовано коефіцієнт стажу 0,405 замість 0,5468 (486х1,35:12), внаслідок чого обраховано розмір пенсії за віком 2206,86, замість 2979,26 (5449,04х0,5468).
Відповідно до Закону України № 2148-VIII проведений перерахунок пенсії позивача автоматизованим способом за допомогою програмного забезпечення з 01.10.2017, а саме: осучаснення заробітної плати із використанням єдиного показника середньої заробітної плати в Україні, який використовується для призначення та перерахунку пенсії у 2017 році на рівні 3764,40 грн та зменшення величини оцінки страхового стажу до 1%, з якого обчислена пенсія.
Таким чином, на переконання позивача, при здійсненні перерахунку пенсії по стажу з 01.10.2017 застосовано величину оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%, що передбачено нормами Закону України № 2148-VIIІ, а отже неправомірно зменшено оцінку страхового стажу з 1,35% до 1%.
Позивач, наголошуючи на конституційних гарантіях та відповідно статтях 22, 58 Конституції України, звернулась до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.
Позивачу з 01.10.2017 проведено перерахунок пенсії згідно з Законом України № 2148-VIII.
Позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.10.2017 з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%, як це передбачено п. 4.3 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон України № 1058-ІV).
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.
Частиною 1 ст. 9 Закону України № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України № 1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Коефіцієнт страхового стажу - величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування (Закон України № 1058-ІV).
Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України № 1058-ІV коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п'яти знаків після коми за формулою:
Кс - коефіцієнт страхового стажу;
См - сума місяців страхового стажу;
Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.
Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.
Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України № 1058-ІV з урахуванням змін, внесених Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI "Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи або перерахунку пенсії може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
В силу частини 4-3 Прикінцевих положень Закону України № 1058-ІV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.
Відповідно до частини 4-4 Прикінцевих положень Закону України № 1058-ІV з 1 жовтня 2017 року до 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.
Так, судом встановлено, що пенсія, призначена позивачу відповідно до Закону України № 1058-ІV до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій". Відтак, остання підлягає перерахунку з 01.10.2017 з врахуванням частини 4-3 Прикінцевих положень Закону України № 1058-ІV із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%.
Крім того, суд зауважує, що оскільки ОСОБА_1 за призначенням пенсії (іншого виду) відповідно до Закону України № 1058-ІV до відповідача не зверталась, тому у відповідача були відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин положення ч. 3 ст. 45 Закону України № 1058-IV, а не ч. 2 ст. 40 Закону України № 1058-IV.
Разом з цим, частиною 4-3 Прикінцевих положень Закону України № 1058-ІV визначено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
Як встановив суд, ОСОБА_1 перебуває на обліку у Коростишівському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за віком з 26.11.2001, призначену згідно з Законом України № 1058-ІV, із заявою про призначення іншого виду пенсії позивач до відповідача не зверталась.
Таким чином, у даному випадку мав місце перерахунок раніше призначеної пенсії за нормами того ж закону за яким і було призначено пенсію позивачу з 26.11.2001, а не призначення іншої пенсії за іншим законом, у разі якої мала б застосовуватись величина оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35%.
Крім того, щодо посилань позивача на порушення її конституційних прав та неможливості зменшення розміру належних їй пенсійних виплат, суд наголошує, що у контексті даної спірної ситуації після перерахунку, розмір пенсії ОСОБА_1 склав 2352,06 грн, що є більшою сумою ніж розмір пенсії, що виплачувався раніше 2268,84 грн, але на думку позивача розмір її перерахованої пенсії з 01.10.2017 не підтвердив очікуваний нею розмір - 3121,46 грн, який мав би бути при застосуванні вищого коефіцієнта страхового стажу.
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, а відповідач у свою чергу при перерахунку пенсії позивача правомірно застосував показники середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%, як це передбачено частиною 4-3 Прикінцевих положень Закону України № 1058-ІV, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
Стосовно клопотання представника позивача про звернення до Верховного Суду України про порушення перед Конституційним Судом України питання про відповідність Конституції п. 4.3 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування № 1058-ІV від 09.07.2003, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 7 КАС України якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії. У такому випадку суд після винесення рішення у справі звертається до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України.
Отже, суд може звернутись до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України, після винесення рішення у справі, до прийняття рішення по суті справи таке звернення не передбачене.
Так як суд прийняв рішення про відмову в задоволенні позову, то підстав для звернення до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону не має.
Зважаючи на відсутність судових витрат у цій адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250-251 КАС України, -
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст рішення виготовлено: 18 червня 2018 року.