Справа № 642/621/18
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2018 р. справа № 642/621/18
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горшкової О.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати неправомірними дії відповідача, пов`язані з відмовою у складанні висновку щодо гр. ОСОБА_1 та відправки його на розгляд Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою однаразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби;

- зобов`язати відповідача скласти висновок щодо гр. ОСОБА_1 та відправки його на розгляд Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Харківським обласним військовим комісаріатом за результатом розгляду його заяви щодо отримання одноразової грошової допомоги протиправно відмовлено у формуванні та направленні розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідач 19.04.2018 року через канцелярію суду надав відзив на позов, у якому зазначив, що проти позову заперечує, оскільки в даному випадку відповідач діяв на підставі та у межах чинного законодавства. Так, представник відповідача зазначив, що позивача звільнено зі служби в 1985 року, а ІІ група інвалідності встановлена позивачу у 2015 році, тобто з пропуском законодавчо визначеного строку на призначення одноразової грошової допомоги, а відтак виплата допомоги понад дворічний термін після зміни групи інвалідності не проводиться згідно ч.4 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Представники учасників судового процесу, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання 12.06.2018 року не прибули.

Суд, на підставі ст. 205 КАС України, вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що з 07.10.1983 р. по 15.03.1985 р. позивач проходив дійсну військову службу в Збройних Силах СРСР та приймав участь у бойових діях в складі військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією військового квитка серії НОМЕР_2 (а.с. 9).

Згідно Витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії зо встановленню причинного звязку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 536 від 30 червня 2009 року та Висновку судово-медичної експертизи № 6582 від 04 грудня 2008 року, ОСОБА_1 встановлено 2 групу інвалідності внаслідок травми, отриманої під час виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велись бойові дії (посвідчення інваліда 2 групи серії НОМЕР_3 від 20 травня 2015 року).

Позивачем отримано посвідчення серія НОМЕР_4 , пред`явник якого є інвалідом другої групи і має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Також, позивачем отримано посвідчення серія НОМЕР_5 від 24.04. 1996 року, пред`явник якого має право на пільги, установлені законодавством України для ветеранів військової служби - учасників бойових дій.

09.09.2016 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою та усіма належними додатками щодо призначення йому одноразової грошової допомоги у відповідності з приписами ст. 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у зв`язку з встановленням йому інвалідності, пов`язаної з проходженням військової служби.

ІНФОРМАЦІЯ_2 листом № 2375/ВСЗ від 13.10.2016 року відмовлено у складанні висновку та відправки його на розгляд Комісії Міністерства оборони України, оскільки заявником не надано документів на підтвердження настання інвалідності під час проходження військової служби не пізніше, ніж через три місяці після звільнення з такої служби.

Листом від 11.10.2017 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою стосовно виплати одноразової допомоги, у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності.

Листом від 24.10.20217 року № 2645/ВСЗ відповідачем повідомлено, що підстав для складання та подання висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги відповідачем немає, оскільки інвалідність позивача встановлена понад трьохмісячний термін після звільнення з строкової служби. Так, згідно довідки МСЕК серії ХАР-08 № 014396 від 07.08.2009 року ОСОБА_1 первинно встановлено 3 групу інвалідності, внаслідок контузії, поранення та їх наслідків, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, з 30.06.2009 року, за погіршенням стану здоров`я встановлено 2 групу інвалідності з 22.05.2013 року з тієї ж причини, а відповідно до військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 звільнений із строкової військової служби 15.03.1985 року.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із приписами п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до ч.6 ст.16 Закон №2011-XII (у редакції, чинній на момент встановлення позивачу ІІ групи інвалідності) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби під час проходження військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, що визначається у відсотках від загальної суми допомоги на випадок загибелі (смерті), встановленої пунктом 5 цієї статті.

Відповідно до пункту 9 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, оскільки позивачу призначена ІІ група інвалідності в 2013 році, то відповідно позивач отримав право на призначення одноразової допомоги до 01.01.2014 року, а тому її призначення та виплата повинна здійснюватися відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 499 від 28.05.2008 року (далі - Порядок №499).

Пунктом 7 Порядку №499 визначено, що Керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку.

Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Порядком №499 саме до дискреційних повноважень Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги, віднесена можливість або прийняти рішення про призначення, або відмовити у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу.

Отже, ІНФОРМАЦІЯ_3 не наділений повноваженнями на самостійне визначення наявності/відсутності в осіб права на призначення чи відмову в отриманні одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю, або залишення їх заяв без реалізації.

Відповідач всупереч положень Порядку №499 фактично повідомив про відсутність підстав для оформлення документів та направлення їх за належністю до Департаменту фінансів Міністерства оборони України на комісію з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги. Щодо належності та повноти наданих позивачем документів, зауважень відповідачем в своєму листі від 24.10.2017 року № 2645/ВСЗ не зазначено.

Таким чином, суд приходить до висновку про вчинення Харківським обласним військовим комісаріатом протиправних дій, які полягають у відмові в складанні та поданні до розпорядника бюджетних коштів Міністерству оборони України всіх документів та висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як особі, яка звільнена з військової служби, якій встановлена інвалідність II групи з 22.05.2013 року в порядку, передбаченому Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та постановою Кабінету Міністрів України № 499 від 28.05.2008 року.

З огляду на висновки суду про наявність протиправних дій відповідача, суд, з метою належного відновлення порушених прав позивача, вважає за необхідне зобов`язати Харківський обласний військовий комісаріат скласти висновок щодо ОСОБА_1 , як особі, яка звільнена з військової служби та якій встановлена інвалідність II групи з 22.05.2013 року в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 499 від 28.05.2008 року та відправити його на розгляд Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби.

Приймаючи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_6 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії відповідача, пов`язані з відмовою у складанні висновку щодо ОСОБА_1 (код НОМЕР_6 ) та відправки його на розгляд Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 скласти висновок щодо ОСОБА_1 (код НОМЕР_6 ) та відправки його на розгляд Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Горшкова О.О.