Справа № 802/4132/15-а
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2018 року

Київ

справа №802/4132/15-а

адміністративне провадження №К/9901/18760/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву товариства з обмеженою відповідальністю Українсько-польське підприємство (далі - ТОВ УПП) «ЄВРОМЕД» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 17.08.2016 у справі № 802/4132/15-а за позовом ТОВ УПП «ЄВРОМЕД» до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - Вінницька ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ УПП «ЄВРОМЕД» звернулось з адміністративними позовом до Вінницького окружного адміністративного суду, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Вінницької ОДПІ від 09.12.2015 № та № .

В обґрунтування позову зазначило, що прийняті повідомлення-рішення є протиправними, а тому підлягають скасуванню.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 29.01.2016 позов задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 09.12.2015 № та № .

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09.06.2016 рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.08.2016 рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням суду касаційної інстанції ТОВ УПП «ЄВРОМЕД» звернулося до Верховного Суду України із заявою про його перегляд з підстав, встановлених пунктами 1, 5 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд України ухвалою від 15.07.2017 відкрив провадження за заявою ТОВ УПП «ЄВРОМЕД» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 17.08.2016 у справі № 802/4132/15-а.

У зв'язку з початком роботи Верховного Суду матеріали справи № 802/3984/16 передано до Верховного Суду та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2018 для розгляду даної справи визначено колегію суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді у складі: Хохуляка В.В. (суддя-доповідач), Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Ухвалою Верховного Суду від 07.06.2018 заяву ТОВ УПП «ЄВРОМЕД»про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 17.08.2016 у справі № 802/4132/15-а прийнято до провадження, справу призначено до розгляду без повідомлення та виклику учасників справи.

Перевіривши наведені у заяві доводи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ТОВ УПП «ЄВРОМЕД» не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Суди встановили, що період з 29.10.2015 по 11.11.2015 головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок платників податків управління податкового аудиту Вінницької ОДПІ Левчишеною Л.М. проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ УПП "ЄВРОМЕД" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.03.2012 по 01.03.2015.

За результатами перевірки складено акт від 25.11.2015 № 2944/2202/30958103 (далі - акт перевірки).

Згідно висновків акту перевірки, перевіркою встановлено порушення ТОВ УПП "ЄВРОМЕД":

- підпункту 14.1.228 пункту 1 статті 14, пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пунктів 138.2, 138.4, 138.6, 138.8 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПУ України, в результаті чого ТОВ УПП "ЄВРОМЕД" занижено податок на прибуток в загальній сумі 120822,00 грн.;

- пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.2 статті 200 ПК України, в результаті чого ТОВ УПП "ЄВРОМЕД" занижено податок на додану вартість всього в сумі 147670,00 грн.

09.12.2015, на підставі висновків акту перевірки, Вінницькою ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № , яким збільшено ТОВ УПП "ЄВРОМЕД" суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємства за основним платежем на 120822,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями на 60411,00 грн;

- № , яким збільшено ТОВ УПП "ЄВРОМЕД" суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем на 142670,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями на 71335,00 грн.

На думку позивача, вище вказані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, що стало підставою звернення до суду.

У заяві про перегляд рішення суду касаційної інстанції ТОВ УПП "ЄВРОМЕД" посилається на неоднакове застосування у подібних правовідносинах підпункту 138.1.1 пункту 138.1, пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 ПК України. Просить прийняті у справі рішення судів апеляційної та касаційної інстанцій скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

У заяві, серед іншого, позивач зазначає, що невиконання контрагентом своїх зобов'язань по належному формуванню первинних документів для підтвердження податкового кредиту або зобов'язання з ПДВ може тягнути відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

За умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Наголошує, що факт здійснення господарської операції підтверджується належним чином оформленими первинними документами, натомість, висновки акту перевірки ґрунтуються виключно на актах перевірки контрагента ТОВ «Зеленецьке» з питань дотримання останнім податкового законодавства, його можливої дефектності та належності сплати податків. Проте, Вищим адміністративним судом України, залишено поза увагою всі доводи та обставини, які вказують на правомірність дій позивача, його індивідуальні обов'язки та відповідальність.

На обґрунтування заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 17.08.2016 ТОВ УПП «ЄВРОМЕД» надала копії рішень Вищого адміністративного суду України від 07.09.2016, 08.06.2016, 12.07.2016 (справи №№ К/800/31623/15, К/800/32281/15, К/800/10797/15 відповідно), в яких, на думку заявника, суд правильно застосував зазначені норми права, та копію постанови Верховного Суду України від 27.01.2016 на підтвердження невідповідності рішення суду касаційної інстанції викладеним у цих постановах висновкам.

Доданою як приклад постановою Верховного Суду України відмовлено у задоволенні заяви про перегляд в зв'язку з тим, що обставини, які стали підставою для перегляду справи не є подібними до обставин, встановлених у справі, копію судового рішення в якій додано до заяви, а відтак вона не містить правового висновку щодо застосування норм права.

Надані на порівняння рішення Вищого адміністративного суду України від 07.09.2016 та 12.07.2017 прийняті за відмінних фактичних обставин та не містять іншого тлумачення тих норм права, про якій йдеться в заяві ТОВ УПП «ЄВРОМЕД». Так, висновки суду касаційної інстанції щодо безпідставності формування податковим органом спірних повідомлень-рішень, ґрунтуються на наявних в матеріалах справи первинних документах бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між позивачами та контрагентами. Зазначені документи складені з дотриманням вимог податкового законодавства, натомість, доводи контролюючого органу про фіктивність господарських операцій свого підтвердження не знайшли.

Разом з тим, в ухвалі від 08.06.2016 суд касаційної інстанції, переглядаючи правомірність податкового повідомлення-рішення прийнятого за наслідками здійснення господарської діяльності ТОВ «Агротехніка» із контрагентом ТОВ «Зеленецьке», зробив висновки, про те що відсутність у контрагента трудових ресурсів, штату працівників, відсутність у власності основних засобів, майна не можуть спростовувати фактичне виконання спірних операцій, якщо податковим органом не доведено зв'язку цього факту з неможливістю виконати розглядувані послуги із залученням інших фізичних осіб та орендованого майна.

Наявність кримінального провадження, порушеного відносно посадових осіб контрагента платника за фактом ухилення від оподаткування, за недоведеності податковим органом існування змови, узгодженості дій між платником та відповідним контрагентом, не є доказом недобросовісності такого платника у сфері податкових правовідносин та не доводить необґрунтованості його податкової вигоди за операціями з таким постачальником.

Натомість, у справі, рішення в якій переглядається, Вищий адміністративний суд України погодився з висновком суду апеляційної інстанції, що установлені у рамках кримінального провадження обставини щодо непричетності директора ТОВ «Зеленецьке» ОСОБА_5 до фактичної діяльності останнього та використання ОСОБА_6 ТОВ «Зеленецьке» для номінального оформлення безтоварних операцій виключають добросовісність податкової вигоди, на яку претендує платник по взаємовідносинам зі спірним контрагентом.

Суд також зазначив, що докази необґрунтованого виникнення у платника податкової вигоди повинні розцінюватися у сукупності та взаємозв'язку, причому оцінці підлягає також і діяльність усіх учасників господарських операцій. Статус фіктивного, нелегального підприємства (зокрема, в силу його реєстрації на підставну особу) несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Вирішуючи питання про усунення неоднакового застосування касаційним судом норм матеріального права, на які посилається заявник, Верховний Суд зазначає таке.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16.07.1999 № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-ХIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

За правилами пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень.

Разом з тим відповідно до принципу змагальності суб'єкт господарювання має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

У своїх висновках про те, що господарські операції позивача з придбання товару (сої) у ТОВ «Зеленецьке» не мали реального характеру, Вінницька ОДПІ посилається на те, що у контрагента фактично відсутні можливості для здійснення даних господарських операцій та необхідні умови для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності, а саме: вирощування сільськогосподарської продукції, в силу відсутності достатньої кількості трудових ресурсів, виробничих активів, земельних ділянок, складських приміщень, власного чи орендованого нерухомого майна.

Крім того, Вінницька ОДПІ послалася на дані протоколу слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області від 28.08.2014 про допит свідка ОСОБА_5, який значився директором ТОВ «Зеленецьке», який заперечував своє відношення до фінансово-господарської діяльності товариства. Під час допиту ОСОБА_5 зазначив, що в результаті домовленості між ним та ОСОБА_6 він за заробітну плату 1 тисяча грн погодився на зайняття вище вказаної посади, при тому, що фактичне управління здійснював ОСОБА_6, в тому числі і зняття коштів в банківських установах.

З пояснень ОСОБА_6 встановлено, що він в діяльності підприємства використовував факсимільне кліше ОСОБА_5 при цьому, займався тим, що надавав документи, в яких значилось, що продукція реалізується від ТОВ "Зеленецьке", попри те, що підприємство не є її виробником чи заготівельником.

Крім цього, під час судового розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції витребувано матеріали кримінального провадження згідно з якими ОСОБА_6 оголошено повідомлення про підозру у створенні і придбанні суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) - ТОВ "Зеленецьке" з метою прикриття незаконної діяльності, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, що заподіяло велику матеріальну шкоду державі; ОСОБА_5 оголошено повідомлення про підозру у придбанні суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) ТОВ "Зеленецьке" з метою прикриття незаконної діяльності, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Суд касаційної інстанції погоджуючись з висновком суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позову вказав, що наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування податкового кредиту і витрат за відсутності факту придбання товару.

Слід погодитися з висновком суду апеляційної інстанції про те, що установлені у рамках кримінального провадження обставини щодо непричетності директора ТОВ «Зеленецьке» ОСОБА_5 до фактичної діяльності останнього та використання ОСОБА_6 ТОВ «Зеленецьке» для номінального оформлення безтоварних операцій виключають добросовісність податкової вигоди, на яку претендує платник по взаємовідносинам зі спірним контрагентом.

Такі висновки суду касаційної інстанції узгоджуються з правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду України від 05.03.2012 (справа № 21-421а11), відповідно до якого податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

За таких обставин висновки Вищого адміністративного суду України про правомірність формування податковим органом податкових повідомлень-рішень від 09.12.2015 № та № є правильними.

Оскільки суд касаційної інстанції у справі, що розглядається, правильно застосував норми матеріального права, у задоволенні заяви ТОВ УПП «ЄВРОМЕД» слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 235-242, 244, 244-1 Кодексу адміністративного судочинства України та підпунктом 1 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII), суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю Українсько-польське підприємство «ЄВРОМЕД» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 17.08.2016 відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

_________________________

_________________________

_________________________

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна

Судді Верховного Суду