Справа № П/811/763/18
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2018 року справа № П/811/763/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.,

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 березня 2018 року (суддя 1-ї інстанції Ю.П. Пасічник, дата ухвалення 29.03.2018р., місце ухвалення м. Кропивницький) в адміністративній справі № П/811/763/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про скасування рішення та зобов'язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії щодо визнання протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га, на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, викладену в листі від 20.07.2017 року за №З-13311/0-9789/0/6-17 та зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га, на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач листом від 20.07.2017 року повідомив про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га, на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області.

Позивач зазначив, що дії відповідача є протиправними, оскільки суперечать нормам Земельного кодексу України.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 березня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Зокрема, в апеляційній скарзі позивач зазначає, що висновок суду про те, що дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є рішенням, без якого не може бути реалізоване право на отримання земельної ділянки у власність і відмова відповідного органу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не має наслідком порушення прав та інтересів особи, яка має намір отримати земельну ділянку - суперечать нормам матеріального права та не відповідає фактичним обставинам справи. Так як відмова відповідача унеможливлює замовлення позивачем проекту землеустрою та його розроблення з метою подальшої реалізації права на землю.

У відзиві відповідач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити. Зазначає, що подана позивачем заява не відповідає вимогам статті 118 Земельного кодексу України, оскільки наданий масштаб та якість графічних матеріалів не дозволяють визначити місце розташування земельної ділянки по відношенню до навколишньої території та меж адміністративно - територіальних утворень.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач 22.06.2017 року звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області (а.с.8).

До вказаної заяви позивачем додані: графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; копія паспорта громадянина (а.с.7,9).

Головне управління Держгеокадастру України у Кіровоградській області листом від 20.07.2017 року за №З-13311/0-9789/0/6-17 фактично відмовляє позивачеві та інформує про наявність переліку пропонованих для відведення земельних ділянок (а.с.12).

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову прийшов до висновку, що дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є рішенням, без якого не може бути реалізоване право на отримання земельної ділянки у власність. Відтак, відмова відповідного органу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, навіть якщо вона, на думку особи, є протиправною, не має наслідком порушення прав та інтересів особи, яка має намір отримати земельну ділянку.

Колегія суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з положеннями частини сьомої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб'єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що відмова Головного управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, є неправомірною та такою, що не відповідає статті 118 Земельного кодексу України, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Отже, відповідно до вимог статті 118 Земельного кодексу України Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області має прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або прийняти мотивоване рішення про відмову із чітким визначенням однієї з підстав, передбачених статтею 118 Земельного кодексу України.

Законодавцем передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а саме: невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, підставою для відмови відповідачем у наданні позивачці дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є інформування позивача про наявність переліку пропонованих земельних ділянок для відведення та не містить підстав прийнятої відмови за результатами розгляду звернення.

Таким чином відмова відповідача не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Разом з тим, колегія суддів зазначає що вимог позивача про зобов'язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою підлягає частковому задоволенню оскільки адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки його дій та рішень.

Відповідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішення питань щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою належить до виключної компетенції відповідача.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 КАС України критеріям, не може втручатися у дискреційні функції суб'єкта владних повноважень в межах такої перевірки.

У зв'язку з вищевикладеним, належним способом захисту прав позивачки буде зобов'язання відповідача повторно розглянути подану нею заяву з урахуванням висновків суду, та з прийняттям рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою зазначеної площі або про мотивовану відмову з дотриманням вимог Земельного кодексу України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги позивача та скасування оскарженого рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 122, 311, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 березня 2018 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про скасування рішення та зобов'язати вчинити певні дії, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про скасування рішення та зобов'язати вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, викладену в листі від 20.07.2017 за № З-13311/0-9789/0/6-17.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 червня 2017р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя: Н.І. Малиш

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак