Справа № 821/443/18
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/443/18
11 год. 40 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Кованій В.А.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області, Голови Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області ОСОБА_3, Управління освіти, культури, сім'ї, молоді та спорту Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області, Начальника управління освіти, культури, сім'ї, молоді та спорту Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області ОСОБА_4, Відділу культури Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, грошової допомоги за невикористані частини щорічних відпусток та моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду із адміністративним позовом до Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області (далі відповідач 1), Голови Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області ОСОБА_3 (далі відповідач 2), Управління освіти, культури, сім'ї, молоді та спорту Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області (далі відповідач 3), Начальника управління освіти, культури, сім'ї, молоді та спорту Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області ОСОБА_4 (далі відповідач 4), Відділу культури Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області (далі відповідач 5), у якому з урахуванням уточнення позовних вимог просить:

- визнати протиправними і скасувати:

розпорядження голови Олешківської райдержадміністрації Херсонської області від 06 березня 2018 року № 10-ос "Про переведення ОСОБА_1В.";

наказ начальника управління освіти, культури, сім'ї, молоді та спорту голови Олешківської райдержадміністрації Херсонської області від 06 лютого 2018 року № 6к "Про переведення ОСОБА_1В.";

наказ начальника управління освіти, культури, сім'ї, молоді та спорту голови Олешківської райдержадміністрації Херсонської області від 13 лютого 2018 року № 9к "Про звільнення ОСОБА_1В.";

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу культури Олешківської райдержадміністрації Херсонської області з 06 лютого 2018 року;

- за рахунок бюджетних коштів Відділу культури Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області стягнути на користь ОСОБА_1 різницю між заробітком начальника відділу культури Олешківської райдержадміністрації Херсонської області і заробітком спеціаліста відділу культури Управління освіти, культури, сім'ї, молоді та спорту Олешківської райдержадміністрації Херсонської області за час перебування ОСОБА_1 на нижче оплачуваній посаді з 06 по 13 лютого 2018 року, а також середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 лютого 2018 року;

- покласти на голову Олешківської райдержадміністрації ОСОБА_3 та на начальника управління освіти, культури, сім'ї, молоді та спорту Олешківської райдержадміністрації ОСОБА_4 обов'язок солідарно покрити матеріальну шкоду, заподіяну відділу культури Олешківської райдержадміністрації у зв'язку з оплатою ОСОБА_1 часу виконання нижчеоплачуваної роботи та часу вимушеного прогулу;

- зобов'язати Олешківську районну державну адміністрацію Херсонської області видати розпорядження про надання начальнику відділу культури райдержадміністрації ОСОБА_1 невикористаних частин основних щорічних відпусток: 11 календарних днів - за період з 27 жовтня 2006 року по 26 жовтня 2007 року; 09 календарних днів - за період з 27 жовтня 2007 року по 26 жовтня 2008 року; 15 календарних днів - за період з 27 жовтня 2014 року по 26 жовтня 2015 року; 30 календарних днів - за період з 27 жовтня 2015 року по 26 жовтня 2016 року; 8 календарних днів - за період з 27 жовтня 2017 року по 06 лютого 2018 року; та додаткових відпусток за вислугу років: - 1 календарний день - за період з 27 жовтня 2015 року по 26 жовтня 2016 року; -7 календарних днів - за період з 27 жовтня 2016 року по 26 жовтня 2017 року (без їх оплати); 7 календарних днів оплачуваної додаткової щорічної відпустки за вислугу років - за період з 27 жовтня 2017 року по 06 лютого 2018 року;

- за рахунок бюджетних коштів Відділу культури Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області стягнути на користь ОСОБА_1 грошову допомогу за невикористані частини щорічних відпусток за 2016 та за 2018 роки у розмірі двох середньомісячних заробітних плат;

- за рахунок бюджетних коштів Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області та Управління освіти, культури, сім'ї, молоді та спорту Олешківської районної державної адміністрації солідарно стягнути на користь ОСОБА_1 компенсацію за моральну шкоду, заподіяну їй протиправними рішеннями цих суб'єктів владних повноважень у розмірі 70000 грн. 00 коп. (в рівних частинах по 35000 грн.);

- визнати протиправною бездіяльність голови Олешківської райдержадміністрації Херсонської області ОСОБА_3 щодо її ухилення від виконання її обовязку щодо пропонування начальнику відділу культури ОСОБА_1 рівнозначної посади начальника Управління освіти, культури, сімї, молоді та спорту Олешківської райдержадміністрації без конкурсного відбору: зобовязати голову Олешківської райдержадміністрації ОСОБА_3 запропонувати начальнику відділу культури ОСОБА_1 рівнозначну посаду начальника Управління освіти, культури, сімї, молоді та спорту Олешківської райдержадміністрації без конкурсного відбору.

Ухвалою від 26.03.2018р. відкрите спрощене провадження у справі, судове засідання призначене на 24.04.2018р.

Ухвалою від 24.04.2018р. судом задоволена заява позивача про відвід судді Василяки Д.К.

Ухвалою суду від 10.05.18р. провадження у справі було зупинено до розгляду заяви про відвід судді Морської Г.М.

Заява про відвід судді Морської Г.М. була передана на розгляд судді Херсонського окружного адміністративного ОСОБА_6

Ухвалою суду від 11.05.2018р. у задоволенні заяви про відвід відмовлено.

Ухвалою від 15.05.2018р. провадження у справі поновлено, судове засідання призначене на 24.05.2018р.

Ухвалою від 23.05.2018р. суд відмовив відповідачу 1 у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 24.05.2018р. суд протокольною ухвалою оголосив перерву у судовому засіданні для надання сторонами додаткових доказів до 11.06.2018р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вважає незаконним переведення її із посади начальника відділу культури Олешківської РДА на нижчу посаду спеціаліста Управління освіти, культури, сімї, молоді та спорту Олешківської райдержадміністрації, за наявності вакантної рівнозначної посади начальника Управління освіти, культури, сімї, молоді та спорту Олешківської райдержадміністрації або заступника начальника управління та подальше звільнення із посади спеціаліста у звязку із виходом на роботу із декретної відпустки працівника, що раніше обіймав цю посаду. Просить поновити на посаді начальника відділу культури Олешківської РДА із усіма належними їй компенсаційними виплатами. Зазначає, що у звязку із переведенням на іншу посаду без її згоди була надана грошова компенсація за невикористані відпустки за період із 2006 року, без надання можливості скористатись своїм правом на відпочинок, що є порушенням її прав. Також позивачка не отримала допомогу на оздоровлення за 2016 та 2018 роки, що надається державним службовцям під час відпустки. Вказані події завдали їй моральних страждань, які позивач оцінює у 70000,0 грн.

Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі із підстав, викладених у заявах до суду, просили їх задовольнити повністю.

Відповідачі проти позову заперечили із підстав, викладених у заявах до суду із наступних підстав. У звязку із реорганізацією відділу культури Олешківської РДА шляхом приєднання до управління освіти, культури, сімї, молоді та спорту Олешківської райдержадміністрації позивач 11.10.2017р. була повідомлена про зміну істотних умов праці та пропозицію їй посади спеціаліста Управління освіти, культури, сімї, молоді та спорту Олешківської РДА. Протягом наступних 60 днів, відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону України «Про державну службу» позивач не подала заву про звільнення, тому вона вважається такою, що погодилась на продовження державної служби. Посада начальника Управління або заступника начальника позивачу не була запропонована, оскільки за результатами перевірки роботи відділу культури РДА, який очолювала позивач, 19.07.2017р. виявлені численні порушення, що оформлені довідкою № 01-26-1683/0/17/617.14. На вакантну посаду заступника начальника управління райдержадміністрацією оголошено конкурс. Тобто переведення позивача на посаду спеціаліста є законним, одночасно із переведенням позивачу надана грошова компенсація за усі невикористані відпустки, що відповідає положенням Закону України «Про відпустки». Матеріальна допомога на оздоровлення за 2016 та 2018 роки позивачу не виплачена, оскілки остання виплачується під час перебування особи у відпустці, оскільки позивач за вказані періоди отримала грошову компенсацію, а не відбула у відпустку, вона не має права на таку матеріальну допомогу. Звільнення позивачки відбулося у звязку із виходом із відпустки по догляду за дитиною основного працівника, який обіймає посаду спеціаліста управління. Тобто при звільненні позивачки відповідачами не допущено жодних порушень та завдано їй моральної шкоди, тому відсутні підстави для задоволення позову.

У судовому засіданні відповідачі просили відмовити у задоволенні позову із зазначених підстав.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 призначена на посаду начальника відділу культури і туризму Цюрупинської (на сьогодні - Олешківської) районної державної адміністрації Херсонської області розпорядженням голови райдержадміністрації від 28 жовтня 2005 року № 191/3-1.

Розпорядженням голови райдержадміністрації від 22 січня 2013 року № 5-ос ОСОБА_1 переведена з посади начальника відділу культури і туризму на посаду начальника відділу культури Цюрупинської (на сьогодні - Олешківської) райдержадміністрації.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 1 Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 є державним службовцем.

Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 28 липня 2017 року № 90-ос «Про зміни у структурі районної державної адміністрації» визначено, що відділ культури районної державної адміністрації, в якому позивач працювала керівником, припиняється у звязку з реорганізацією, шляхом приєднання до управління освіти, культури, сімї, молоді та спорту районної державної адміністрації (т. 1 а.с. 43-46).

Пунктом 10 розпорядження № 90-ос керівнику апарату районної державної адміністрації доручено забезпечити у встановленому чинним законодавством порядку попередження начальника відділу культури районної державної адміністрації, про можливе наступне її вивільнення у звязку з припиненням відповідного структурного підрозділу, змін в організації праці, скорочення чисельності працівників.

Як встановлено судом на підставі розпорядження голови Олешківської РДА від 28.07.2017 року № 90-ос у структурі РДА відбулися зміни, зокрема реорганізація відділу культури РДА шляхом приєднання до управління освіти, культури, сімї, молоді та спорту РДА.

Відповідно до штатного розпису відділу культури Олешківської РДА станом на 01.01.2017 року відділ налічував три посади одну начальника відділу та дві посади спеціаліста (т. 1 а.с.56).

Відповідно до штатного розпису управління освіти, культури, сімї, молоді та спорту Олешківської РДА станом на 01.01.2018 року штат управління нараховує всього 9 посад, у тому числі у відділі культури три посади одна заступника начальника управління-начальника відділу культури та дві посади спеціаліста (т. 2 а.с.61).

Отже, як встановлено судом, відбулась реорганізація відділу культури як структурного підрозділу Олешківської РДА, внаслідок чого відбулись зміни в структурі Олешківської РДА, у той час, як штатна чисельність працівників відділу культури не змінилась.

01.08.2017 року ОСОБА_1 була під розпис попереджена про зміну істотних умов праці, повязаних із реорганізацією відділу культури (т. 1 а.с. 47).

11.10.2017 року ОСОБА_1 була вдруге попереджена про зміну істотних умов праці, повязаних із реорганізацією відділу культури. Цим попередженням їй запропоновано посаду спеціаліста Управління освіти, культури, сімї, молоді та спорту Олешківської РДА та розяснено, що у разі відмови від продовження державної служби на запропонованій посаді, перебування на державній службі буде припинене відповідно до п.п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про відпустки» (т. 1 а.с. 48).

01.02.2018 року ОСОБА_1 звернулась до голови Олешківської РДА із письмовою заявою про надання своєї згоди на переведення на вакантну посаду заступника начальника управління начальника відділу культури Управління освіти, культури, сімї, молоді та спорту Олешківської РДА (т. 1 а.с. 65).

06.02.2018 року розпорядженням голови Олешківської РДА № 10-ос «Про переведення ОСОБА_1В.» позивач із 07.02.2018р. була переведена з посади начальника відділу культури Олешківської РДА на посаду спеціаліста Управління освіти, культури, сімї, молоді та спорту Олешківської РДА (т. 1 а.с. 66).

На підставі зазначеного розпорядження прийнятий наказ начальника Управління освіти, культури, сімї, молоді та спорту Олешківської РДА від 06.02.2018р. № 6К «Про переведення ОСОБА_1В.», відповідно до якого позивачка переведена з посади начальника відділу культури Олешківської РДА на посаду спеціаліста Управління освіти, культури, сімї, молоді та спорту Олешківської РДА з 07.02.2018р. на час відпустки по догляду за дитиною по досягненню нею шестирічного віку основного працівника ОСОБА_7 (т. 1 а.с.77).

13.02.2018 року на підставі наказу начальника Управління освіти, культури, сімї, молоді та спорту Олешківської РДА від 136.02.2018р. № 9К «Про звільнення ОСОБА_1В.» позивачка звільнена із посади спеціаліста Управління освіти, культури, сімї, молоді та спорту Олешківської РДА з 13.02.2018 року у звязку із виходом з відпустки по догляду за дитиною по досягненню нею шестирічного віку основного працівника ОСОБА_7 згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України (т. 1 а.с.78).

Не погодившись із звільненням, позивач звернулась до суду.

Надаючи оцінку законності розпорядження голови Олешківської РДА від 06.03. 2018 року № 10-ос "Про переведення ОСОБА_1В." та наказів начальника управління освіти, культури, сім'ї, молоді та спорту Олешківської РДА від 06.02.2018 року № 6к "Про переведення ОСОБА_1В.", від 13.02.2018 року № 9к "Про звільнення ОСОБА_1В.", суд відмічає наступне.

Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII ) визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Відповідно до ст. 5 Закону № 889-VIII правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Відносини, що виникають у зв'язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Із аналізу даних правових норм слідує, що правовідносини з приводу проходження і звільнення із державної служби регулюються Законом № 889-VIII, на відносини, не врегульованих цим законом, поширюються норми законодавства про працю, зокрема Кодексу законів про працю України (далі КзпПУ).

Підстави припинення трудового договору визначені, зокрема, статтею 36 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України).

Так, пунктом 2 частини 1 статті 36 КЗпП встановлено, що підставою для припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути укладений на визначений строк, встановлений за погодженням сторін.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами (ч. 2 ст. 23 КЗпП).

Отже, при укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється за погодженням сторін і може визначатися часом настання певної події.

Як було зазначено вище, позивача звільнено з роботи на підставі 2 ст. 36 КЗпП України, у звязку із виходом з відпустки по догляду за дитиною основного працівника ОСОБА_7, тобто у звязку із закінченням строку трудового договору.

Матеріали справи містять попередження ОСОБА_1 про зміну істотних умов праці та пропозицію посади спеціаліста, яке не містить інформації про укладення строкового трудового договору.

Тобто позивач не була проінформована та не давала свою згоду на укладення строкового трудового договору, відсутня така згода і у заяві на імя голови Олешківської РДА щодо надання згоди позивачем на призначення її на посаду заступника начальника управління.

Разом із тим начальником Управління освіти, культури, сімї, молоді та спорту Олешківської РДА прийнятий наказ від 06.02.2018р. № 6К «Про переведення ОСОБА_1В.», відповідно до якого позивачка переведена з посади начальника відділу культури Олешківської РДА на посаду спеціаліста Управління освіти, культури, сімї, молоді та спорту Олешківської РДА з 07.02.2018р. на час відпустки по догляду за дитиною по досягненню нею шестирічного віку основного працівника ОСОБА_7

Отже судом встановлено, що позивач не надавала згоди на укладення строкової трудової угоди. Натомість, відповідач на власний розсуд одноособово визначив строк дії угоди, визначивши його термін у наказі № 6К.

Абзацом 3 пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" передбачено, що оскільки згідно з частиною 2 статті 23 КЗпП України трудовий договір на визначений строк укладається лише у разі, коли трудові відносини на невизначений строк не може бути встановлено з урахуванням характеру роботи або умов її виконання, або інтересів працівника (наприклад, його бажання), або в інших випадках, передбачених законодавчими актами, укладення трудового договору на визначений строк при відсутності зазначених умов є підставою для визнання його недійсним у частині визначення строку.

Відповідачем не надано суду обґрунтованих доводів існування умов, з якими законодавець повязує укладення трудового договору на визначений строк.

Суд не бере до уваги пояснення відповідача 2 про те, що підставою для переведення ОСОБА_1 на посаду спеціаліста стали результати перевірки діяльності очолюваного позивачем відділу культури, якою встановлені численні порушення, оскільки зазначені обставини не можуть бути підставою для укладення із працівником строкового трудового договору.

Також суд відмічає, що відповідач 1 та відповідач 3 жодним чином не пояснили як на одну посаду спеціаліста за результатами реорганізації могли бути переведені одночасно дві особи ОСОБА_1 та ОСОБА_7

За таких обставин, суд приходить до висновку про незаконність переведення ОСОБА_1 із посади начальника відділу культури Олешківської РДА на посаду спеціаліста Управління освіти, культури, сімї, молоді та спорту Олешківської РДА та укладення із нею строкового трудового договору без її згоди, що мало наслідком її подальше звільнення за закінченням дії трудового договору та скасовує розпорядження голови Олешківської РДА від 06.03. 2018 року № 10-ос та накази начальника управління освіти, культури, сім'ї, молоді та спорту Олешківської РДА від 06.02.2018 року № 6к, від 13.02.2018 року № 9к.

Оскільки переведення та звільнення позивачки відбулось незаконно, суд із 07.02.2018 року поновлює її на посаді, із якої відбулось незаконне переведення (начальника відділу культури), зважаючи, що ОСОБА_1 була переведена на посаду спеціаліста із 07.02.2018р.

Відповідно до ч 1, 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати" (далі - Порядок) цей порядок застосовується у випадках вимушеного прогулу працівника (пп. "з" пункту 1).

У відповідності до ч. 3, 7, 8 п. 2 Порядку, збереження заробітної плати "у всіх інших випадках", до яких відноситься й випадок вимушеного прогулу, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

У разі зміни структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадових окладів працівникам органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до актів законодавства період до зміни структури заробітної плати виключається з розрахункового періоду.

У разі коли зміна структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадових окладів працівників органів державної влади та органів місцевого самоврядування відбулася у період, протягом якого за працівником зберігається середня заробітна плата, а також коли заробітна плата у розрахунковому періоді не зберігається, обчислення середньої заробітної плати провадиться з урахуванням виплат, передбачених працівникові згідно з умовами оплати праці, що встановлені після підвищення посадових окладів.

Згідно довідки про нараховану заробітну плату ОСОБА_1 на посаді начальника відділу культури, виданої головою ліквідаційної комісії відділу культури (т.2 а.с. 63) позивач у листопаді 2017 року відпрацювала 15 робочих днів, у грудні 2017 року 17 робочих днів, у січні 2018 року перебувала у відпустці, у лютому 2018 року 2 робочі дні.

Сторони підтвердили, що із 01.01.2018 року відбулось підвищення заробітної плати державним службовцям, у тому числі і посадового окладу начальника відділу культури, відтак при розрахунку середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, суд виходить із розміру нарахованої заробітної плати з урахуванням її підвищення.

Як відображено у довідці позивачці за два робочі дні у лютому 2018 року нарахований посадовий оклад 650,0 грн. + доплата за ранг 60,0 грн. + доплата за вислугу років 214,50 грн. = 924,5 грн. / 2 = 462,25 грн. середньоденна заробітна плата.

Кількість днів вимушеного прогулу позивачки у 2018 році складає всього 85, у тому числі: лютий - 16, березень 21, квітень 19, травень 21, червень 8.

За час перебування на посаді спеціаліста управління позивачці нараховано 1048,62 грн., що підтверджується довідкою від 04.06.2018р. № 07-616/01-14/04, підписаною начальником управління освіти, культури, сім'ї, молоді та спорту Олешківської РДА та бухгалтером. Відтак дана сума має бути вирахувана із суми компенсації за час вимушеного прогулу.

85 днів вимушеного прогулу х 462,25 середньоденна заробітна плата = 39291,25 грн. 1048,62 грн. заробітна плата за посадою головного спеціаліста = 38242,63 грн. компенсація за час вимушеного прогулу із відрахуванням обовязкових платежів.

Оскільки відповідно до п. 5 розпорядження голови Олешківської РДА від 28.07.2017 року № 90-ос управління освіти, культури, сім'ї, молоді та спорту Олешківської РДА є правонаступником відділу культури Олешківської РДА, суд вважає, що середню заробітну плату за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 належить стягнути із правонаступника.

Щодо вимоги позивача покласти на голову Олешківської райдержадміністрації ОСОБА_3 та на начальника управління освіти, культури, сім'ї, молоді та спорту Олешківської райдержадміністрації ОСОБА_4 обов'язок солідарно покрити матеріальну шкоду, заподіяну відділу культури Олешківської райдержадміністрації у зв'язку з оплатою ОСОБА_1 часу виконання нижчеоплачуваної роботи та часу вимушеного прогулу, суд відмічає, що трудове законодавство передбачає компенсацію працівнику часу вимушеного прогулу роботодавцем як органом, відтак суд не вправі покладати на керівників органу будь-яких обовязків фінансового характеру за відсутності між ними спору із цього питання.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності голови Олешківської райдержадміністрації Херсонської області ОСОБА_3 щодо її ухилення від виконання її обовязку щодо пропонування начальнику відділу культури ОСОБА_1 рівнозначної посади начальника Управління освіти, культури, сімї, молоді та спорту Олешківської райдержадміністрації без конкурсного відбору; та зобовязання голови Олешківської райдержадміністрації ОСОБА_3 запропонувати начальнику відділу культури ОСОБА_1 рівнозначну посаду начальника Управління освіти, культури, сімї, молоді та спорту Олешківської райдержадміністрації без конкурсного відбору, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, відбулась реорганізація структурних підрозділів Олешківської РДА.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону № 889-VIII ліквідація або реорганізація державного органу є підставою для зміни істотних умов праці.

Позивач 11.10.2018р. була попереджена про зміну істотних умов праці та про можливість її звільнення відповідно до п.п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ст. 87 Закону № 889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення є: 1) скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі (п.п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону № 889-VIII).

Процедура вивільнення державних службовців на підставі пункту 1 частини першої цієї статті визначається законодавством про працю. Звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті допускається лише у разі, якщо державного службовця не може бути переведено на іншу посаду відповідно до його кваліфікації або якщо він відмовляється від такого переведення (ч. 3 ст. 87 Закону № 889-VIII).

Відповідно до частин 3 та 4 статті 32 КЗпП України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

У пункті 31 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992 р. № 9 (із змінами і доповненнями), зазначено, що згідно із ч. 3 ст. 32 КЗпП в межах спеціальності, кваліфікації і посади, обумовленої трудовим договором, зміна істотних умов праці: систем і розмірів оплати, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміни розрядів і найменування посад та інших допускається за умови, що це викликано змінами в організації виробництва і праці та що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці.

Проаналізувавши наведені вище норми трудового законодавства суд приходить до висновку, що у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці, а саме: систем і розмірів оплати, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, зміна найменування посади. Трудовий договір у такому випадку може бути припинений за пунктом 6 статті 36 КЗпП тільки у разі, якщо працівник не згоден на продовження роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою у зв'язку із зміною умов праці. Отже, основною умовою для звільнення особи з наведених вище підстав є відмова від продовження роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, тобто відмова продовжувати працювати на нових умовах зі збереженням посади та кваліфікації.

Судом встановлено, що внаслідок реорганізації шляхом злиття двох відділів у одне управління фактично відбулася зміна назв посад та оплати праці, а тому суд вважає, що проводячи реорганізацію та пропонуючи працівникам посади у новоствореному управлінні, відповідач зобовязаний був враховувати переважне право працівників на залишенні на роботі, з урахуванням вимог ст. 49-2 КЗпП України.

Натомість відповідач 1, ігноруючи норми трудового законодавства, приймає рішення щодо призначення на посади працівників без врахування переважного права на залишення на роботі, передбачене ст. 49-2 КЗпП України.

Так, статтею 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При скороченні чисельності та штату працівників у звязку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці та з врахуванням інших критеріїв. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач 1 при пропонуванні працівникам реорганізованих підрозділів роботу у новоствореному управління, не застосував норми Закону № 889-VIII та трудового законодавства щодо врахування переважного права на залишення на роботі з урахуванням кваліфікації працівника, його продуктивності праці, інших критеріїв, тому суд не може перебирати на себе вказані повноваження роботодавця.

За таких обставин суд відмовляє позивачу у задоволенні вимог у цій частині, вважаючи їх передчасними.

Щодо позовних вимог про надання частин невикористаних відпусток без їх оплати, суд відмічає наступне.

У п. 2 розпорядження голови Олешківської РДА від 06 березня 2018 року № 10-ос "Про переведення ОСОБА_1В." зазначено про виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за 81 день невикористаних частин основних щорічних відпусток: 11 календарних днів - за період з 27 жовтня 2006 року по 26 жовтня 2007 року; 09 календарних днів - за період з 27 жовтня 2007 року по 26 жовтня 2008 року; 15 календарних днів - за період з 27 жовтня 2014 року по 26 жовтня 2015 року; 30 календарних днів - за період з 27 жовтня 2015 року по 26 жовтня 2016 року; 8 календарних днів - за період з 27 жовтня 2017 року по 06 лютого 2018 року; та додаткових відпусток за вислугу років: - 1 календарний день - за період з 27 жовтня 2015 року по 26 жовтня 2016 року; - 7 календарних днів - за період з 27 жовтня 2016 року по 26 жовтня 2017 року (без їх оплати); 7 календарних днів оплачуваної додаткової щорічної відпустки за вислугу років - за період з 27 жовтня 2017 року по 06 лютого 2018 року.

У звязку із виявленою помилкою до вказаного розпорядження внесені зміни, розпорядженням голови Олешківської РДА від 04.06.2018 № 48-ос, а саме: підпункт 7 пункту 2 викладений у наступній редакції: «2. Виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію: - за 7 календарних днів невикористаної додаткової відпустки за вислугу років в державному органі за 2018 рік».

Крім цього відповідачем 1 надана до суду копія розпорядження голови Олешківської РДА від 20.12.2017р. № 97-в, відповідно до якого позивачці надана щорічна основна відпустка за відпрацьований період роботи з 27 жовтня 2016 року по 26 жовтня 2017 року строком на 30 календарних днів з 26 грудня 2017 року по 26 січня 2018 року, включно, та додаткова відпустка за вислугу років в державному органі, за 2017 рік, строком на 8 календарних днів з 27 січня 2018 року по 03 лютого 2018 року включно, з виплатою грошової допомоги в розмірі середньомісячної заробітної плати.

За таких обставин, суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог в частині надання щорічної основної відпустки за період з 27 жовтня 2016 року по 26 жовтня 2017 року та додаткової відпустки за 2017 рік у звязку із їх фактичним використанням.

Щодо решти, суд відмічає наступне.

Позивач просила суд надати можливість реалізувати своє право на відпочинок, фактично відбувши у відпуску, компенсацію за яку вона отримала на підставі розпорядження голови Олешківської РДА від 06 березня 2018 року № 10-ос.

Відповідачі заперечили, пославшись на ст. 24 Закону України «Про відпустки».

Статтею 24 Закону України «Про відпустки» від 15 листопада 1996 року № 504/96-ВР встановлено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. … У разі переведення працівника на роботу на інше підприємство грошова компенсація за не використані ним дні щорічних відпусток за його бажанням повинна бути перерахована на рахунок підприємства, на яке перейшов працівник. За бажанням працівника частина щорічної відпустки замінюється грошовою компенсацією. При цьому тривалість наданої працівникові щорічної та додаткових відпусток не повинна бути менше ніж 24 календарних дні.

Із аналізу даних правових норм слідує, що компенсація за невикористані дні відпусток обовязково виплачується лише у випадку звільнення працівника, у решті випадків, у тому числі у випадку переведення така компенсація виплачується за згодою працівника.

Відповідач 1 не надав суду будь-яких доказів отримання від ОСОБА_1 згоди на отримання компенсації частин невикористаної відпустки.

Таким чином суд приходить до висновку, що грошова компенсація частин невикористаних відпусток без згоди працівника замість надання можливості відбути у відпустку є порушенням конституційного права особи на відпочинок.

Враховуючи зазначене, суд задовольняє вимоги у цій частині.

Щодо позовних вимог про зобовязання виплатити грошову допомогу у розмірі середньомісячної заробітної плати, що надається до основної оплачуваної відпустки за 2016, 2018 роки.

Сторони погодились що позивач не отримувала вказані виплати за 2016, 2018 роки.

Відповідач 1 зазначив, що такі виплати надаються одночасно із перебуванням особи у відпустці, оскільки позивач не відбувала відпустки фактично, а отримала компенсацію, вона не має права на спірні виплати.

Суд не погоджується із позицією відповідача 1 з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону № 889-VIII державним службовцям надається щорічна основна оплачувана відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законом не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Дана гарантія у виплаті грошової компенсації повязана лише із правом особи на щорічну основну оплачувану відпустку та обмежується строком такої відпустки або способом реалізації такого права.

Суд відмічає, що саме із вини роботодавця позивач не скористалась правом відбути у відпустку, а отримала без своєї на те згоди лише її грошову компенсацію, відтак суд задовольняє вимогу щодо виплати грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати за 2016 рік.

Разом із тим, суд вважає передчасною вимогу про виплату грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати за 2018 рік, оскільки позивач не використала відпустку за 2018 рік повністю і право на отримання зазначеної грошової допомоги може бути нею реалізоване.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Позивач наявність моральної шкоди повязує із наступними обставинами.

Через незаконне звільнення позивач втратила свою улюблену роботу та постійний заробіток, який забезпечував необхідний мінімальний рівень матеріальних потреб, втратила звичайних звязків з колегами. Внаслідок пережитого нервового потрясіння, різко погіршився стан здоровя, позивач була госпіталізована в Херсонський обласний кардіологічний центр, де перебувала з 14 по 23 лютого 2018 року. Через ослаблений стан здоровя не може займатися пошуками нової роботи щоб мати постійний заробіток, необхідний для забезпечення найнеобхідніших матеріальних потреб та для погашення накопичених боргів. Таке становище вважає принизливим для відзначеного державними нагородами державного службовця.

Надаючи оцінку цій вимозі позивача, суд застосовує наступні положення законодавства.

Відповідно до положень Конституції України, зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.

Статтею 23 Цивільного кодексу України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Постановою Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995р. №4 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001р. №5 передбачено, що відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд погоджується із позивачем, що незаконність її переведення та подальшого звільнення, порушення права на відпочинок призвели до перебування її у пригніченому стані та емоційному перенапруженні. Наслідком незаконного звільнення стало зниження ділової репутації позивача, як державного службовця, що вплинуло на відносини із колегами, а також на її емоційно-психологічний стан.

Всі зазначені факти значним чином змінили ритм та порядок життя позивача, порушили її нормальні життєві зв'язки, для відновлення яких позивач повинна прикладати значні додаткові зусилля.

З врахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин, характеру спричиненої моральної шкоди позивачу, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що визначений позивачем розмір моральної шкоди в сумі 70000 грн. є непропорційним порівняно із характером спричинених моральних страждань, а тому, присуджує з відповідача 1 відшкодування на користь позивача моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

За позовні вимоги, що не повязані із припиненням трудових відносин, позивач сплатила судовий збір у сумі 1400,0 грн.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

За таких обставин, суд присуджує позивачу судовий збір в сумі 940,00 грн.

Відповідно до п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати у відносинах публічної служби-у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Керуючись статтями 9, 14, 70, 73, 74, 77, 90, 139, 205, 242-246, 257, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати розпорядження голови Олешківської райдержадміністрації Херсонської області від 06 березня 2018 року № 10-ос "Про переведення ОСОБА_1В.".

Визнати протиправним і скасувати наказ начальника управління освіти, культури, сім'ї, молоді та спорту Олешківської райдержадміністрації Херсонської області від 06 лютого 2018 року № 6к "Про переведення ОСОБА_1В.".

Визнати протиправним і скасувати наказ начальника управління освіти, культури, сім'ї, молоді та спорту Олешківської райдержадміністрації Херсонської області від 13 лютого 2018 року № 9к "Про звільнення ОСОБА_1В.".

Поновити ОСОБА_1 (75100, Херсонська область, м. Олешки, вул. Олімпійська, 149, рнокпп НОМЕР_1) на посаді начальника відділу культури Олешківської райдержадміністрації Херсонської області з 07.02.2018р.

Стягнути із управління освіти, культури, сім'ї, молоді та спорту Олешківської райдержадміністрації Херсонської області (75100, Херсонська область, м. Олешки, вул. Паркова, 22, ) на користь ОСОБА_1 (75100, Херсонська область, м. Олешки, вул. Олімпійська, 149, рнокпп НОМЕР_1) середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у сумі 38242,63 грн.

Зобов'язати Олешківську районну державну адміністрацію Херсонської області (75100, Херсонська область, м. Олешки, вул. Гвардійська, 24, ) надати начальнику відділу культури Олешківської райдержадміністрації ОСОБА_1 (75100, Херсонська область, м. Олешки, вул. Олімпійська, 149, рнокпп НОМЕР_1) частини невикористаних основних щорічних відпусток без збереження заробітної плати: 11 календарних днів - за період з 27 жовтня 2006 року по 26 жовтня 2007 року; 09 календарних днів - за період з 27 жовтня 2007 року по 26 жовтня 2008 року; 15 календарних днів - за період з 27 жовтня 2014 року по 26 жовтня 2015 року; 30 календарних днів - за період з 27 жовтня 2015 року по 26 жовтня 2016 року; 8 календарних днів - за період з 27 жовтня 2017 року по 06 лютого 2018 року; та додаткових відпусток за вислугу років: - 1 календарний день - за період з 27 жовтня 2015 року по 26 жовтня 2016 року; -7 календарних днів - за період з 27 жовтня 2017 року по 26 жовтня 2018 року.

Зобов'язати Олешківську районну державну адміністрацію Херсонської області (75100, Херсонська область, м. Олешки, вул. Гвардійська, 24, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (75100, Херсонська область, м. Олешки, вул. Олімпійська, 149, рнокпп НОМЕР_1) грошову допомогу у розмірі середньомісячної заробітної плати, що надається до основної оплачуваної відпустки за 2016р.

Стягнути з Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області (75100, Херсонська область, м. Олешки, вул. Гвардійська, 24, ) на користь ОСОБА_1 (75100, Херсонська область, м. Олешки, вул. Олімпійська, 149, рнокпп НОМЕР_1) моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 (75100, Херсонська область, м. Олешки, вул. Олімпійська, 149, рнокпп НОМЕР_1) на роботі на посаді начальника відділу культури Олешківської райдержадміністрації Херсонської області з 07.02.2018р.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення середньої заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць 9245,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області (75100, Херсонська область, м. Олешки, вул. Гвардійська, 24, ) на користь ОСОБА_1 (75100, Херсонська область, м. Олешки, вул. Олімпійська, 149, рнокпп НОМЕР_1) судовий збір в сумі 940,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 14 червня 2018 р.

Суддя Морська Г.М.

кат. 12.3