Справа № 344/12343/16-а
Суддя: Пастернак І. А.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/36/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону УПП в м. Івано-Франківську ОСОБА_2 про скасування постанови серії АР №061966 від 23.09.2016 року у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора роти № 4 батальйону УПП в м. Івано-Франківську ОСОБА_2 про скасування постанови серії АР №061966 від 23.09.2016 року у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що зазначеною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, тобто за порушення п. 8.7.3.Г ПДР, а саме керуючи ТЗ проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора. Просить постанову скасувати, оскільки наведене у ній не відповідає дійсності, так як він виїхав на перехрестя на мигаючий зелений сигнал світлофора, на якому в процесі завершення маневру увімкнувся мигаючий жовтий сигнал. Інспектор знаходився на відстані більше ніж 80 м від світлофора за поворотом і не міг чітко бачити, на який саме сигнал світлофора проїхав його автомобіль. Згідно п.16.8 ПДР України, водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, який дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Інспектором не взято до уваги той факт, що в момент переключення сигналу світлофора з мигаючого зеленого на мигаючий жовтий, автомобіль позивача знаходився за межею дорожньої розмітки для зупинки автомобілів і рухався зі швидкістю 40 км/год, дозволеною для населеного пункту, а тому з метою уникнення екстренного гальмування та створення аварійної обстановки позивач, не порушуючи ПДР, завершив маневр. Інспетор не взяв до уваги його пояснення, пояснення свідків, не надав можливості скористатись послугами адвоката та виніс оскаржувану постанову. Просив скасувати постанову серії АР №061966 від 23.09.2016 року у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, в прохальній частині поданої до суду позовної заяви просив проводити розгляд справи без його участі (а.с. 1-4).

Представник відповідача заперечив проти заявлених позовних вимог у звязку із його безпідставністю та необгрунтованістю. Просив в задоволенні заявлених позовних вимог відмовити в повному обсязі (а.с. 38).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови серії АР №061966 від 23.09.2016 року в справі про адміністративне правопорушення, складеної інспектором роти № 4 батальйону УПП в м. Івано-Франківську ОСОБА_2, по вул.Незалежності, 152А в м.Івано-Франківську, встановлено, що ОСОБА_1 23.09.2016 року о 07:20 год. в м. Івано-Франківську керуючи транспортним засобом IVAN А07А-22, номерний знак НОМЕР_1 по вул.Незалежності, 130 в м.Івано-Франківську, проїхав перехрестя вулиць Незалежності-Хриплинська на заборонений сигнал світлофора жовтого кольору, чим порушив вимоги п. 8.7.3 Г ПДР. У звязку з чим його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 5).

Відповідно до п. 8.7.3.Г ПДР України сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Згідно п.8.7.3.А, В ПДР України сигнали світлофора мають такі значення: зелений дозволяє рух; зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Пунктом 8.7.3.Д ПДР України встановлено, що сигнали світлофора мають такі значення: жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу.

Пунктом 16.8 ПДР України встановлено, що водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62 він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Відповідно до п.34.1 горизонтальна розмітка 1.12 (стоп-лінія) позначає місце, де водій повинен зупинитися за наявності знака 2.2 або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух.

Згідно п.33.5 ПДР України інформаційно-вказівний знак 5.62 «Місце зупинки» - місце зупинки транспортних засобів під час дії заборонного сигналу світлофора (регулювальника) чи перед залізничними переїздами, рух через які регулюється світлофорами.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.122 Кодесу України про адміністративні правопорушення, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 цього кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а також ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення чи винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються, за винятком випадків спрощеного провадження, у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було помічено, як позивач, керуючи транспортним засобом IVAN А07А-22, номерний знак НОМЕР_1, проїхав перехрестя вулиць Незалежності-Хриплинська на заборонений сигнал світлофора жовтого кольору.

З огляду на викладене, відповідач виявив порушення ПДР України, на яке належним чином відреагував, результатом чого стало винесення постанови у справі про адміністративні правопорушення.

Таким чином, достатнім доказом правомірності дій відповідача у даній справі є відповідні пояснення відповідача, який виніс оскаржувану постанову.

При цьому, суд зазначає, що відсутність інших доказів не спростовує факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

З огляду на непредставлення позивачем доказів, які б спростовували обставини, викладені інспектором роти № 4 батальйону УПП в м. Івано-Франківську ОСОБА_2 в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності, судом розцінюються необґрунтованими доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачу слід відмовити в задоволенні адміністративного позову.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 122, 283, 288 КУпАП ст. ст. 9, 19, 20, 74, 77 КАС України, керуючись ст. ст. 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону УПП в м. Івано-Франківську ОСОБА_2 про скасування постанови серії АР №061966 від 23.09.2016 року у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 13.06.2018 року.

Суддя Пастернак І.А.