Справа № 564/496/18
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 564/496/18
ПОСТАНОВА

іменем України

"13" червня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Шевчук С.М.

ОСОБА_1,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від "30" березня 2018 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ,

суддя в 1-й інстанції - Левчук В.В.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м.Костопіль,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,-

ВСТАНОВИВ

10.03.2018р ОСОБА_2 подав до Костопільського районного суду Рівненської області адміністративний позов, просив скасувати постанову серії БР №840450 від 28.02.2018р про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, провадження по адміністративній справі закрити.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від "30" березня 2018р задоволено адміністративний позов.

Скасовано постанову серії БР №840450 від 28.02.2018р про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, провадження по адміністративній справі закрито у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням вимог матеріального та процесуального законодавства, Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції звернулось з апеляційною скаргою, просить суд скасувати рішення Костопільського районного суду Рівненської області від "30" березня 2018р і прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції при ухваленні рішення про задоволення позовних вимог не взято до уваги належні та допустимі докази надані Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, що свідчать про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши справу в межах, визначених статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно постанови Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 серії БР №840450 від 28.02.2018р позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. До адміністративної відповідальності позивача притягнуто за те, що 28.02.2018р о 20 год 25 хв позивач, у порушення пункту 19.1А Правил дорожнього руху України керував автомобілем Volkswagen Transporter, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, у темну пору доби без ввімкненого ближнього світла фар.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами частини першої статті 222 Кодексу України про адміністративне правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно статті 14 Закону України №3353-XII від 30.06.1993р "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України згідно Закону України №3353-XII від 30.06.1993р, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно пункту 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно підпункту "а" пункту 19.1 Правил дорожнього руху України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Згідно частини другої статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у зв'язку з тим, що останній 28.02.2018р, керуючи транспортним засобом, рухався у темну пору доби без ввімкненого ближнього світла фар.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено законність своїх дій, які полягають у притягненні позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та застосування до нього адміністративного стягнення, враховуючи наступне.

27.03.2018р на адресу Костопільського районного суду Рівненської області від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надійшло клопотання №1977/41/33/04-18 від 27.03.2018р. Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалу про призначення справи до розгляду на 30.03.2018р одержано лише 27.03.2018р, а відтак у зв'язку з неможливістю вчасно підготуватись до засідання, апелянт просив відкласти розгляд справи на іншу дату.

Згідно відтиску штампу поштового відділення на конверті, що долучено до матеріалів справи (а.с.39), 30.03.2018р Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції подало відзив на адміністративний позов з долученими додатками, а саме відеозапису, що підтверджує факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Згідно статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Судом апеляційної інстанції досліджено наданий відповідачем відеозапис, який підтверджує визнання позивачем факту керування автомобілем без увімкненого ближнього світла фар.

Відповідно пункту 9 частини 1 статті 31 Закону України №580-VIII від 02.07.2015р "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно частини першої статті 40 Закону України №580-VIII від 02.07.2015р, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Отже, на переконання колегії суддів, є доведеним факт вчинення позивачем порушення передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, а тому оскаржувана постанова прийнята законно.

Відповідно частин 1,2 статті 258 КУпАП посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015р №1395 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський на місці вчинення адміністративного правопорушення, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про допущення описок в описовій, мотивувальній та резолютивній частинах оскаржуваного рішення суду від 30.03.2018р, що полягають в невірному зазначенні дати винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, а саме: замість "28.02.2018р" помилково зазначено "21.02.2018р".

З огляду на зазначені обставини справи та з урахуванням чинних норм законодавства, колегія суддів приходить висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а відтак, ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Адміністративний суд покликаний захищати осіб від порушень їх прав з боку суб'єктів владних повноважень. Обов'язковим елементом правопорушення є негативні для особи наслідки у вигляді невизнання, обмеження або перешкоджання у реалізації її реальних прав, свобод або інтересів, які настають внаслідок протиправних дій або рішень суб'єктів владних повноважень. Відсутність порушення суб'єктивних прав особи, навіть у разі коли рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень містять ознаки протиправності, унеможливлює досягнення завдань адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції задовольнити, рішення Костопільського районного суду Рівненської області від "30" березня 2018 р. скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_2 до Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: С.М. Шевчук

ОСОБА_1

Повне судове рішення складено "13" червня 2018 р.