Справа № 815/1767/17
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1767/17
19 червня 2018 року м. Одеса
ВСТАНОВИВ:
24 березня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління МВС України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державна казначейська служба України, в якому відповідно до уточненого позову від 04.08.2017 року, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо затримки розрахунку при звільненні; стягнути з Міністерства внутрішніх справ України компенсацію за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 232945,44 грн.
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30.08.2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області задоволено частково. Стягнуто з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток (грошове забезпечення) за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 175784 грн. В решті позову відмовлено. Стягнуто з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 2796,21 грн. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 року скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2017 року. Прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державна казначейська служба України, про визнання бездіяльності протиправною та стягнення грошових коштів задоволено частково. Стягнуто з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 175543,20 грн. Стягнуто з Міністерства внутрішніх справ України за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 суму витрат зі сплати судового збору у розмірі 2351,41 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 29.03.2018 року залишено без змін постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року.
03.01.2018 року ОСОБА_2 видано виконавчі листи про стягнути з Міністерства внутрішніх справ України за рахунок його бюджетних асигнувань суми витрат зі сплати судового збору у розмірі 2351,41 грн., та про стягнути з Міністерства внутрішніх справ України середній заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 175543,20 грн.
19.04.2018 року від ОСОБА_2 до суду в порядку ст.383 КАС України надійшла заява, в якій він просить:
- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України, які виражаються в невиконанні постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 року;
- направити ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду даної заяви субєкту владних повноважень, а саме Міністерству внутрішніх справ України з метою усунення причин та умов, що сприяли порушень закону;
- встановити Міністерству внутрішніх справ України строк для усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
В поданій заяві позивач зазначає, що на початку березня 2018 року він отримав лист від Державної казначейської служби України від 16.02.2018 року за №5-13/1244-2939, яким йому було повідомлено про те, що Державна казначейська служба України розглянула його заяву від 11.01.2018 року щодо виконання виконавчих листів, виданих 03.01.2018 року Одеським окружним адміністративним судом та повідомила його про те, що 08.02.2018 року на рахунок, зазначений у заяві, здійснено перерахунок коштів, відповідно до наданих виконавчих листів.
Позивач вказав, що запитавши виписку по банківському рахунку йому стало відомо, що Державною казначейською службою, на виконання виконавчих листів перераховано на його рахунок 143663, 68 грн., з яких 2351,41 грн. сума витрат зі сплати судового збору та 141312,27 грн. частина суми за рішенням суду. Тобто, кошти на відшкодування судового збору перераховані в повному обсязі, а кошти на стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, які стягненні за рішенням суду перераховані не в повному обсязі.
Розглянувши заяву ОСОБА_2, суд дійшов наступного.
Відповідно до частин 1, 2 та 3 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених субєктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Згідно абз.1 ч.5 ст.383 КАС України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.
Враховуючи, що дана справа повернулась до суду першої інстанції з Верховного Суду 11.06.2018 року, суд розглядає заяву позивача у визначений ч.5 ст.383 КАС України строк з моменту повернення справи до суду.
На виконання виконавчих листів Одеського окружного адміністративного суду від 03.01.2018 року, 08.02.2018 року з реєстраційного рахунку МВС України Державною казначейською службою України було списано на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні - кошти у сумі 141312,27 грн.
Факт надходження 08.02.2018 року на банківський рахунок позивача коштів у сумі 141312,27 грн. підтверджується наданою позивачем випискою по банківському рахунку.
Згідно виписки банку дана сума складається з суми 2351,41 грн. та суми 141312,27 грн.
Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Оподаткування податком на доходи фізичних осіб врегульовано розділом IV Податкового кодексу України. Відповідно до п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України платником податку на доходи фізичних осіб є, зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні.
Відповідно до п.п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування платника податку є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, до якого згідно із п.п. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164 Кодексу включаються інші доходи, крім визначених у ст. 165 Кодексу.
Статтею 168 Податкового кодексу України встановлено порядок нарахування, утримання сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб до бюджету.
Згідно із п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподаткований дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 Кодексу.
Крім того, доходи, визначені ст. 163 Податкового кодексу України, є об'єктом оподаткування військовим збором (п.п. 1.2 п.161 підрозділу 10 розділу XX Кодексу).
Ставка військового збору становить 1,5 % об'єкта оподаткування визначеного п.п.1.2 п.161 підрозділу XX Кодексу (п.п. 1.3 п.161 підрозділу 10 розділу XX Кодексу).
Нарахування, утримання та сплата (перерахування) військового збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому ст.168 Кодексу (п.п. 1.4 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Кодексу).
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що твердження позивача про те, що МВС України не в повному обсязі виконало рішення суду про стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, є безпідставними.
Отже, зазначене свідчить про відсутність обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності МВС України та порушення МВС України прав, свобод, інтересів позивача.
З огляду на зазначене, заява ОСОБА_2 про визнання протиправними дій відповідача МВС України, які виражаються в невиконанні постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 року - не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 248, 256, 293, 383 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом 15 днів з дня складення ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

ОСОБА_3 ОСОБА_1

Суддя Е.В. Катаєва

Суддя М.М. Кравченко