Справа № 815/919/18
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2018-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/919/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі у складі

головуючого судді Катаєвої Е.В.,

за участю секретаря судового засідання Левчук О.В.,

представника позивача - Комендантова Г.Г.,

представника відповідача - Головінського Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТС УСПІХ» (67832 Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Мізикевича,61, ) до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (65044 м. Одеса, вул. Семінарська,5, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «АТС УСПІХ» (далі ТОВ «АТС УСПІХ» ) з позовом (т.1 а.с.7-16, т.3 а.с.206-213) до Головного управління ДФС в Одеській області (далі ГУ ДФС), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 16.02.2018р. № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем 319064,00 грн. та нарахування штрафних санкцій у сумі 159532,00 грн.; № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 1604565,00 грн. за основним платежем та нарахування штрафних санкцій у розміні 401141,00 грн.; № про застосування штрафних санкцій у розмірі 510,00 грн.; № про збільшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 7854570,00 грн.; № про застосування штрафних санкцій у розмірі 4819,00 грн.

Позивач зазначив, що рішення, які оспорюються винесені на підставі Акту від 23.11.2017 року № 1690/15-32-14-09/33624595, складеного за результатами перевірки TOB «АТС УСПІХ» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року, згідно з висновками якого на думку ГУ ДФС порушено п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.140.4.2, п.140.2 ст.140, п.185.1 ст.1854, п.189.4, п.192.2 ст.192 КПУ, а також Акті перевірки від 02.02.2018 року про результати документальної позапланової виїзної перевірки TOB «АТС УСПІХ» з питань, що стали предметом оскарження, за період з 01.01.2014 по 31.03.2017 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач стверджує, що висновки акту перевірки є неправомірними, помилковими та надуманими, такими що не відповідають фактичним обставинам справи, та відповідно підлягають скасуванню оскаржувані ним податкові повідомлення рішення.

Позивач вважає неправомірним висновок акту перевірки щодо завищення показника за рядком 2180 «Інші операційні витрати» за рахунок включення втрат від зміни курсу гривні до іноземної валюти по заборгованості за внесками до статутного капіталу, оскільки відповідно до пп. 153.1.3. п. 153.1. ст. 153 ПКУ, приписів п.п, 4, 5, , 8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку (далі - П(с) БО) 21 "Вплив змін валютних курсів" та п. 3.13 Наказу Мінфіну №433 від 28.03.2013р. "Про затвердження Методичних комендації щодо заповнення форм фінансової звітності" у статті "Інші операційні витрати" відображаються втрати від операційних курсових різниць.

Позивач не погоджується з висновками акту перевірки про відхилення за рядком 2050 "Собівартість реалізованої продукції товарів, робіт, послуг)" за рахунок включення до складу витрат сум, сплачених за комплекс послуг по перевезенню, зберіганню, навантаженню, зважуванню зовнішньо-торгових вантажів, що належать іншим особам та за їх рахунок; та висновків щодо заниження повноти податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

Висновок перевіряючих ґрунтується на твердженні, що договір транспортного експедирування є договором доручення, але позивачем з контрагентами: компанією «GLENBRОOK TRADING» LP (договір від 20.10.2014 року), компанією ZENITH TRADING, LTD (договір від 04.11.2014 року), компанією "TRIGON GULF FZCO" (контракт від 23.07.2014 року) укладені господарські угоди, які мають змішаний характер та містять як умови послуг експедирування, так й інших послуг, про що зазначено в договору, та що не заперечується ДФС в акті перевірки. Додатковими угодами сторони погоджували конкретний перелік послуг, які надавались TOB «АТС УСПІХ» замовникам. На думку позивача вказане спростовує доводи відповідача, наведені в акті перевірки (зокрема на стор. 9 акту перевірки) про неможливість ідентифікувати здійснені операції, визначити фактичну номенклатуру послуг продавця. Саме з метою надання послуг, конкретний перелік яких наведений у додаткових угодах, підприємством були укладені господарські угоди із контрагентами, витрати по яких були правомірно віднесені підприємством до складу "Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)", а суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

Позивач у позові акцентував увагу на тому, що період перевірки складав з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року. Згідно змісту акту перевірки, відповідачем не знайдено заниження або завищення доходів та витрат з податку на прибуток позивача за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року. Так само не знайдено заниження або завищення сум податкових зобов'язань та податкового кредиту за період з 01.01.2014року по 31.12.2014 року з податку на додану вартість. Разом із тим, TOB «АТС УСПІХ» за цей період укладалися та виконувалися господарські угоди із замовниками та підрядниками, які також виконувалися за період з 01.01.2015 року по 31.03.2017 року та були предметом дослідження в акті перевірки. Відсутність зауважень за результатами однієї господарської операції за один період на наявність зауважень до такої операції за інший період свідчить про формальне та поверхове ставлення відповідача, до наданої на перевірку документації.

Про вибірковий підхід при складанні висновків відповідачем, на думку позивача, також свідчить той факт, що наголошуючи про «транзитний характер» коштів для оплати послуг третіх осіб, відповідач не застосовує такий самий підхід при визначені доходів які формуються у тому числі за рахунок таких самих коштів, отриманих для оплати послуг третіх осіб.

Позивач зазначив, що згідно з Актом, перевіркою встановлено порушення вимог п. 192.2 ст. 192 ПКУ, внаслідок чого підприємством зменшено раніше нараховану суму податкових зобов'язань з ПДВ на адресу неплатника податку - нерезидента з причин, які не пов'язані з поверненням раніше поставлених товарів у власність постачальника з наданням отримувачу повної грошової компенсації їх вартості.

Позивач не погоджується з такими висновками та вважає, що вони спростовуються тим, що здійснюючи господарську діяльність він укладає господарські угоди із контрагентами, результати яких враховуються у бухгалтерському обліку. Враховуючи статус TOB «АТС УСПІХ» як платника податку на додану вартість, відповідно до приписів п. 201.10. ст. 201 ПКУ ним були складені податкові накладні з подальшою реєстрацією таких накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 192.1. ст. 192 ПКУ, розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при поданні податкової накладної, у тому числі не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг. Отже, чинним законодавством передбачено право виправляти помилки у податкових накладних шляхом складання та направлення на реєстрацію розрахунків коригування до податкових накладних.

Позивач зазначив, що податкове повідомлення рішення № від 16.02.2018року за порушення вимог ст.44 ПКУ, яке ним оскаржується, прийнято на підставі висновку перевіряючих про незабезпечення платником податків зберігання первинних облікових та інших регістрів, бухгалтерської звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених ст.44 ПКУ строків їх зберігання. Але у змісті Акту перевірки від 23.11.2017 року взагалі відсутнє відображення вказаного порушення. При складанні Акту від 02.02.2018 року в обґрунтування даного висновку перевіряючи зазначили, що в ході перевірки TOB «АТС УСПІХ» не надано документи, які підтверджують включення до складу комплексної ставки вартості придбаних послуг по перевезенню, зберіганню, навантаження, зважуванню зовнішньо-торгових вантажів, які придбано за дорученням від нерезидентів. Надані до перевірки первинні документи щодо продажу послуг з оброблення вантажів на адресу нерезидентів не дають можливість ідентифікувати здійснені операції, визначити фактичну номенклатуру послуг продавця.

Позивач категорично не згодний з вказаними положеннями, зазначеними в Акті від 02.02.2018 року, оскільки перевіряючи перевірили та відобразили в Акті перевірки надані ним первинні документи щодо здійснення господарських операцій з іншими суб'єктами господарювання на виконання умов договорів по надання комплексу послуг з оброблення вантажів на адресу нерезидентів. В Акті не вказано, які саме документи повинен був зберігати позивач та не зробив цього, що не відповідає вимогам Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Мінфіна №727 від 20.08.2015 року (далі Порядок №727). TOB «АТС УСПІХ» надав перевіряючим всі документи. В Акті відсутнє посилання на те, що було витребувано документи та не надано перевіряючим.

Ухвалою суду від 28.03.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі, призначено підготовче засідання на 25.04.2018 року.

Ухвалою суду від 22.05.2018 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті на 05.06.2018 року.

Представник ГУ ДФС подав до суду відзив на позовну заяву (т.3 а.с.223-231), в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та зазначив, що згідно з

Представник відповідача зазначив, що висновки акту перевірки є обґрунтованими перевіряючими досліджені угоди позивача з контрагентами «GLENBRОOK TRADING» LP ZENITH TRADING, LTD "TRIGON GULF FZCO". Перевіркою встановлено відхилення за рядком 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» за рахунок включення до складу витрат сум, сплачених за комплекс послуг по перевезенню, зберіганню, навантаженню, зважуванню зовнішньо - торгових вантажів, що належать іншим особам та за їх рахунок. Після вчинення правочину за дорученням нерезидентів комісіонер ТОВ «АТС УСПІХ» повинен надати комітентам звіт і передати все одержане за договором комісії, у тому числі витрати, зроблені ним у зв'язку з виконанням своїх обов'язків за договором комісії, які вже були спожиті нерезидентами в процесі вчинення певної дії при обслуговуванню вантажів нерезидентів та потребують відшкодування.

При цьому відомості, що містяться у первинних документах, які складаються при здійсненні господарської операції, мають відповідати вимогам чинного законодавства та містити достовірну інформацію про обставини, з якими законодавство пов'язує реалізацію права платника на формування витрат. В ході перевірки ТОВ «АТС УСПІХ» не надано документи, які підтверджують включення до складу комплексної ставки вартості придбаних послуг по перевезенню, зберіганню, навантаженню, зважуванню зовнішньо - торгових вантажів, які придбано за дорученням від нерезидентів. Надані до перевірки первинні документи щодо продажу послуг з оброблення вантажів на адресу нерезидентів не дають можливість ідентифікувати здійснені операції, визначити фактичну номенклатуру послуг продавця.

Перевіркою також встановлено відхилення за рядком 2180 «Інші операційні витрати» за рахунок включення 421176,5 грн. втрат від зміни курсу гривні до іноземної валюти по заборгованості за внесками до статутного капіталу.

В порушення п.192.2 ст. 192 ПКУ підприємством зменшено раніше нараховану суму податкових зобов'язань з ПДВ на адресу неплатника податку - нерезидента з причин, які не пов'язані з поверненням раніше поставлених товарів у власність постачальника з наданням отримувачу повної грошової компенсації їх вартості. В результаті цього занижено задекларовані показники на 199460 грн.

Представник відповідача вважав позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що ТОВ «АТС УСПІХ» зареєстровано 04.07.2005 року, код ЄДРОПУ 33624595. Знаходиться на податковому обліку в органах державної податкової служби з 07.07.2005 року, є платником ПДВ.

З 24.07.2017 року по 16.11.2017 року ГУ ДФС на підставі наказу від 12.07.2017 року №2749 проведена планова виїзна перевірка позивача, за результатами якої складений Акт від 23.11.2017 року № 1690/15-32-14-09/33624595 «Про результати перевірки TOB «АТС УСПІХ», , номер телефону , з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.03.2017 роки» (т.1 а.с.42-70).

Позивач подав заперечення на Акт перевірки (т.1 а.с.114-116), розглянувши які ГУ ДФС надало відповідь позивачу (т.1 а.с.117-120), а також наказом від 26.12.2017 року №7063 призначило позапланову виїзну перевірку, яка проведена з 15.01.2018 по 26.01.2018 року, та за результатами якої складений Акт від 02.02.2018 року №190/15-32-14-09/33624595 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки TOB «АТС УСПІХ», , номер телефону , з питань, що стали предметом оскарження, за період з 01.01.2014 по 31.03.2017 роки» (т.1 а.с.98-107).

На підставі Акту перевірки контролюючим органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 16.02.2018 року, які оскаржуються позивачем, а саме:

№ про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем 319064,00 грн. та нарахування штрафних санкцій у сумі 159532,00 грн. (т.1 а.с.85);

№ про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 1604565,00 грн. за основним платежем та нарахування штрафних санкцій у розміні 401141,00 грн.(т.1 а.с.86);

№ про застосування штрафних санкцій у розмірі 510,00 грн;

№ про збільшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 7854570,00 грн.;

№ про застосування штрафних санкцій у розмірі 4819,00 грн.

У висновках Актів перевірки від 23.11.2017 року (т.1 а.с.69-70,107) щодо підстав прийняття оскаржуваних позивачем податкових повідомлень-рішень зазначено, що перевіркою встановлено порушення TOB «АТС УСПІХ»:

- п. 134.1.1 ст.134, пп.140.4.2, п.140.4 ст.140 ПКУ, ст. 929 Цивільного кодексу України та ст. 316 Господарського кодексу України, ст.1, 9 Закону України «Про транспортно - експедиторську діяльність», п. 8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 10.08.2000 № 193, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток у сумі 1604565 грн, та завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 1 кв. 2017 на 7854570 грн (а.с.69).

Вказане порушення щодо завищення податку на прибуток та завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у Акті від 02.02.2018 року зазначено з посиланням на порушення п. 185.1 ст. 185, п.188.1 ст.188, п.189.4. ст. 189ПКУ, ст. 929 Цивільного кодексу України та ст. 316 Господарського кодексу України, ст.1, 9 Закону України «Про транспортно - експедиторську діяльність», абз.8 ст.4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову в Україні», п. 8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 10.08.2000 № 193 (а.с.107).

-п.185.1 ст.185, п.189.4 ст.189, п.192.2 ст.192 ПКУ, ст. 929 Цивільного кодексу України та ст. 316 Господарського кодексу України, ст.1, 9 Закону України «Про транспортно - експедиторську діяльність», в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на 305687грн. та завищена сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту

- завищення від'ємного значення сум податку на додану вартість, яке залишилося непогашеним станом на 1 липня 2015 року в податковій звітності з податку на додану вартість, що призвело до завищення суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/ розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначеної пунктом 200-1.3 статті 200-1 ПКУ на 48194грн;

- незабезпечення платником податків зберігання первинних облікових та інших регістрів, бухгалтерської звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених ст.44 ПКУ строків їх зберігання.

Питання оподаткування податком на прибуток підприємств регламентовано ст.ст.133-142 ПКУ, податком на додану вартість ст.ст.180-211 ПКУ, у зв'язку з чим суд вважає помилковим та неправомірним при складенні висновків Акту перевірки від 02.02.2018 року в частині висновків про завищення податку на прибуток та завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток, посилання на п. 185.1 ст. 185, п.188.1 ст.188, п.189.4. ст. 189 ПКУ, які не регламентують питання податку на прибуток.

У висновку Акту перевірки від 23.11.2017 року щодо заниження податку на прибуток та завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток зазначено про порушення позивачем п. 134.1.1 ст.134,пп.140.4.2, п.140.4 ст.140 ПКУ, а саме заниження податку на додану вартість та завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту в актах перевірки зазначено про порушення позивачем п. 185.1 ст. 185, п.188.1 ст.188, п.189.4. ст. 189 ПКУ.

Статтею 134 ПКУ визначений об'єкт оподаткування податком на прибуток, яким відповідно до п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПКУ є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:- зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); - збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:- збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);- зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об'єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об'єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Стаття 140 ПКУ (Різниці, які виникають при здійсненні фінансових операцій), визначає, зокрема, оподаткування процентів за борговими зобов'язаннями. Згідно з пп.140.4.2 п.140.2 ст.140 ПКУ фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років. Положення зазначеного пункту застосовуються з урахуванням п.3 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення цього Кодексу».

Пункт 185.1 ст.185 ПКУ визначає, які операції є об'єктом оподаткування ПДВ, а саме це: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст.186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст.186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Стаття 189 ПКУ визначає особливості визначення бази оподаткування в разі постачання товарів/послуг в окремих випадках.

Відповідно до п.189.4 ст.189 ПКУ базою оподаткування для товарів/послуг, що передаються/отримуються у межах договорів комісії (консигнації), поруки, довірчого управління, є вартість постачання цих товарів, визначена у порядку, встановленому ст.188 цього Кодексу. Дата збільшення податкових зобов'язань та податкового кредиту платників податку, що здійснюють постачання/отримання товарів/послуг у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів та без права власності на такі товари/послуги, визначається за правилами, встановленими ст.ст.187 і 198 цього Кодексу.

Порушення норм податкового законодавства на думку перевіряючих відбулось, зокрема, у результаті завищення показників за рядком 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, послуг)» на суму 16345806грн. та 2180 «Інші операційні витрати» на 421176,5 грн.

В Акті перевірки зазначено, що в 2015 року за р.2180 підприємством включено 421176,5 грн. втрат від зміни курсу гривні до іноземної валюти по заборгованості за внесками статутного капіталу засновника компанії «ЮНІВЕРСАЛ АГРО ЛІМІТЕД». В бухгалтерському обліку операція відображена за дебетом субрахунку 945 «Витрати від операційної курсової різниці» та кредитом рахунку 46 «неоплачений капітал» на суму 421176,50 грн.

Позивач, стверджуючи правомірність віднесення витрат від операційних курсових різниць до витрат та відображення їх у р. 2180 «Інші операційні витрати», посилається на пп. 153.1.3. п. 153.1. ст. 153 ПКУ, приписи п.п, 4, 5, 8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку (далі - П(с) БО) 21 "Вплив змін валютних курсів" та п. 3.13 Наказу Мінфіну №433 від 28.03.2013р. "Про затвердження Методичних комендації щодо заповнення форм фінансової звітності".

Проте суд вважає, що позивач не врахував також вимоги Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Мінфіна України від 07.02.2013 року №73.

Пунктом 3 вказаного Наказу встановлено, що юридичні особи (крім банків та бюджетних установ), які зобов'язані подавати фінансову звітність згідно із законодавством, застосовують форми фінансової звітності, визначені Національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до складання фінансової звітності", затвердженим цим наказом, починаючи із звітності за I квартал 2013 року і в наступних звітних періодах.

Згідно з п.1 Національного положення (стандарту) ним визначаються мета, склад і принципи підготовки фінансової звітності та вимоги до визнання і розкриття її елементів.

Відповідно до п.2 норми цього Національного положення (стандарту) застосовуються до фінансової звітності і консолідованої фінансової звітності юридичних осіб (далі - підприємства) усіх форм власності (крім банків та бюджетних установ), які зобов'язані подавати фінансову звітність згідно із законодавством.

Пунктом 3 визначені терміни, що використовуються в національних положеннях (стандартах) бухгалтерського обліку, тобто у всіх наступних національних положеннях (стандартах) бухгалтерського обліку.

Вказаним пунктом визначені терміни доходів та витрат.

Витрати - зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками); доходи - збільшення економічних вигод у вигляді надходження активів або зменшення зобов'язань, які призводять до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників).

З урахуванням викладеного суд вважає обґрунтованими висновки акту перевірки щодо неправомірного включення позивачем у р.2180 «Інші операційні витрати» 421176,5 грн. втрат від зміни курсу гривні до іноземної валюти по заборгованості за внесками статутного капіталу засновника компанії «ЮНІВЕРСАЛ АГРО ЛІМІТЕД».

Також суд вважає, що позивач не спростував у позові наявність встановленого перевіркою порушення ним п.192.2 ст.192 ПКУ, що призвело до заниження податку на додану вартість у сумі 199460 грн.

Стаття 192 ПКУ встановлює особливості бази оподаткування в окремих випадках (порядок корегування податкових зобов'язань та податкового кредиту).

Відповідно до п.192.1 ст.192 ПКУ якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в ЄРПН. Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: - постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації; - отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Пунктами 192.1.1,192.1.2 ст.192 ПКУ встановлено, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок; б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов'язань лише після реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування до податкової накладної.

Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається збільшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно збільшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок; б) отримувач відповідно збільшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення перерахунку.

Отримувач має право збільшити суму податкового кредиту лише після реєстрації постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Пунктом 192.2 ст.192 ПКУ визначено, що норма п.192.1 цієї статті не поширюється на випадки, коли постачальник товарів/послуг не є платником податку на кінець звітного (податкового) періоду, в якому був проведений такий перерахунок.

Зменшення суми податкових зобов'язань платника податку - постачальника в разі зміни суми компенсації вартості товарів/послуг, наданих особам, що не були платниками цього податку на дату такого постачання, дозволяється лише при поверненні раніше поставлених товарів у власність постачальника з наданням отримувачу повної грошової компенсації їх вартості, у тому числі при перегляді цін, пов'язаних з гарантійною заміною товарів або низькоякісних товарів відповідно до закону або договору.

Позивач не заперечує факту корегування ним податкових зобов'язань з причин не пов'язаних з поверненням раніше поставлених товарів. Підприємством зменшено нараховану суму податкових зобов'язань з ПДВ на адресу неплатника податку.

Позивач у позові стверджує, що він діяв на підставі п.192.1 ст.192 ПКУ, яка надає право складати розрахунок коригування до податкової накладної також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Проте суд не приймає до уваги таки доводи позивача, оскільки ним при складанні розрахунку корегування фактично виправлена не помилка в податковій накладній, не пов'язана із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, а здійснено коригування податкових зобов'язань з ПДВ, а саме їх зменшення, при відсутності підстав встановлених ст.192 ПКУ України для такого корегування.

Не підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 16.02.2018 року № про застосування штрафних санкцій у розмірі 4819,00 грн, оскільки позов не містить жодного доводу в обґрунтування вказаної вимоги та в спростування висновків Акту перевірки про завищення від'ємного значення сум ПДВ, яке залишилось непогашеним станом на 01.07.2015 року в податковій звітності з ПДВ, що призвело до завищення суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН, визначеної п.200-1.3 ст.203 ПКУ на 48194грн.

Що стосується висновку перевіряючих про порушення позивачем норм податкового законодавства щодо заниження податку на прибуток, у наслідок завищення показників за рядком 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, послуг)» на суму 16345806грн та відповідно завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а заниження податку на додану вартість та завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту по господарським операціям на виконання договорів з контрагентами компаніями «GLENBRОOK TRADING» LP, ZENITH TRADING, LTD, «TRIGON GULF FZCO», то суд, дослідивши акти перевірки та надані сторонами докази, вважає вказані висновки необґрунтованими, такими, що не ґрунтуються на положеннях законодавства.

Згідно з Актами перевірки перевіряючі дослідили договори з контрагентами: компанією «GLENBRОOK TRADING» LP (договір №IUS-002 від 20.10.2014 року), компанією ZENITH TRADING, LTD (договір №IUS-003 від 04.11.2014 року), компанією «TRIGON GULF FZCO» (контракт №IUS-001 від 23.07.2014 року) та зазначила в Акті перевірки, що вони мають одночасно ознаки договору про надання послуг перевалки та договору транспортного експедирування.

У подальшому перевіряючи наводять положення Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», згідно з яким транспортна-експедиторська послуга-робота, що безпосередньо пов'язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного та іншого вантажу за договором транспортного експедирування (ст.1); за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу (ст.9), а також «Узагальнюючої податкової консультації щодо порядку оподаткування податком на додану вартість транспортно-експедиторської діяльності», затвердженої наказом ДПС від 06.07.2012 року №610, в якому договір транспортного експедирування ототожнюється з договором доручення, та приходять до висновку, що на порушення ст.ст.1,9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» підприємством до складу собівартості включено послуги по перевезенню, зберіганню, навантаженню, зважуванню зовнішньо-торгових вантажів, що належать іншім особам та за їх рахунок. В результаті чого завищено показник р.2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, послуг)».

Проте такий висновок та його обґрунтування суд вважає неспроможним, оскільки самі договори з компаніями «GLENBRОOK TRADING» LP, ZENITH TRADING, LTD «TRIGON GULF FZCO» згідно з їх змістом не є договорами транспортного експедирування, що не оспорюється перевіряючими, які зазначили, що вказані договори мають одночасно ознаки договору про надання послуг перевалки та договору транспортного експедирування.

Оскільки вказані договори не є договорами транспортного експедирування вони не можуть бути до них прирівняні та вважатися договорами комісії.

Позивачем надані копії первинних документів щодо виконання ним умов договорів з компаніями «GLENBRОOK TRADING» LP, ZENITH TRADING, LTD «TRIGON GULF FZCO» (т.1 а.с.149-250, т.2 а.с.1-249, т.3 а.с.1-191).

ТОВ «АТС УСПІХ» надавало згідно умов договорів не тільки послуги з транспортного експедирування вантажів (більш організації такого транспортного експедирування шляхом укладення відповідних договорів), а їх перевалки, зберігання, дослідження (організація послуг по оформлення фітосанітарних сертифікатів, організації огляду, взяття проб; організації проведення контролю по обробки та фумігації об'єктів у партії товарів).

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність завищення витрат, завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток, заниження податку на додану вартість та завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту, по господарським операціям на виконання договорів з контрагентами компаніями «GLENBRОOK TRADING» LP, ZENITH TRADING, LTD , «TRIGON GULF FZCO».

При цьому суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що господарські операції по договорам з вказаними контрагентами ним здійснювались и в 2014 році, проте в Акті перевірки зазначено, що порушень податкового законодавства щодо виконання вказаних договорів не встановлено.

Вказані доводи позивача ніяким чином не висвітлив представник відповідача у відзиві на позов та у судовому засіданні.

Висновки Акту перевірки про порушення позивачем п.44.1 ст.44 ПКУ та викладені перевіряючими лише для підтримання своєї позиції щодо начеб то порушення позивачем податкового законодавства по господарським операціям з контрагентами компаніями «GLENBRОOK TRADING» LP, ZENITH TRADING, LTD , «TRIGON GULF FZCO».

Пунктом 44.1 ст.44 ПКУ визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

В Акті перевірки зазначено, що ТОВ «АТС УСПІХ» не надано документи, які підтверджують включення до складу комплексної ставки вартості придбаних послуг по перевезенню, зберіганню, навантаженню, зважуванню зовнішньо-торгових вантажів, які придбано за дорученням від нерезидентів. Надані до перевірки первинні документи щодо продажу послуг з оброблення вантажів на адресу нерезидентів, не дають можливість ідентифікувати здійснені операції, визначити фактичну номенклатуру послуг продавця.

Таким чином, сам зміст порушення, викладений в Акті та його висновку є суперечливим, тобто позивач не зберігав у порушення ст.44 ПКУ якісь документи, або надані ним документи не підтверджують якісь обставин на думку перевіряючих.

Оскільки порушення ст.44 ПКУ можливо лише у випадках, встановлених вказаною статтею, то в Акті перевірки повинно бути зазначено, які саме первинні документи повинен був зберігати позивач та не здійснити цього. Проте акт перевірки не містить вказаних обставин, а тому застосування штрафних санкцій за вказане порушення є протиправним.

Суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що відповідачем порушені вимоги Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Мінфіну від 20.08.2015 року №727 (далі Порядок №727), згідно із п. 5 розділу ІІ якого факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до пп.2 п.4 розділу ІІІ у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів;

у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для їх отримання, а також переліку цих документів; у разі відмови посадових осіб платника податків (керівника платника податків або уповноважених ним осіб) надати документи та/або копії документів посадовій особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові посадової особи платника податків, уповноваженої здійснювати від його імені юридичні дії, та переліку документів (копій документів), які йому запропоновано подати, факт складання такого акту відображається в акті (довідці) документальної перевірки.

Проте стверджуючи про порушення позивачем ст.44 ПКУ, перевіряючими не дотримано зазначених вимог Порядку.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Суд вважає, що незважаючи на встановлення судом правомірності висновків Акту перевірки щодо завищення позивачем витрат по ряд. 2180 «Інші операційні витрати» на 421176,5 грн., з урахуванням особливостей визначення наростаючим підсумком податку на прибуток, суд вважає необхідним скасувати у повному обсязі податкове повідомлення-рішення від 16.02.2018 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 1604565,00 грн. за основним платежем та нарахування штрафних санкцій у розміні 401141,00 грн.

Також у повному обсязі підлягають скасуванню податкові повідомлення-рішення від 16.02.2018 року № про застосування штрафних санкцій у розмірі 510,00 грн.; № про збільшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 7854570,00 грн.

Що стосується податкового повідомлення-рішення від 16.02.2018 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем 319064,00 грн. та нарахування штрафних санкцій у сумі 159532,00 грн, то з урахуванням встановлення судом правомірності висновків акту перевірки про порушення позивачем п.192.2 ст.192 ПКУ, що призвело до заниження податку на додану вартість у сумі 199460грн., позовна вимога підлягає частковому задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування зазначеного податкового повідомлення - рішення в частині збільшення грошового зобов'язання за основним платежем 119604,00грн. за штрафними санкціями у сумі 59802,00грн.

Частиною 3 ст.139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Суд вважає, що з Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у сумі 175000,00грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,3,6,7,9,12,13, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АТС УСПІХ» (67832 Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Мізикевича,61, ) до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (65044 м. Одеса, вул. Семінарська,5, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 16.02.2018 року:

№ про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем 319064,00 грн. за штрафними санкціями у сумі 159532,00 грн. в частині збільшення грошового зобов'язання за основним платежем 119604,00грн. за штрафними санкціями у сумі 59802,00грн;

№ про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 1604565,00 грн за основним платежем та за штрафними санкціями у сумі 401141,00 грн;

№ про застосування штрафних санкцій у розмірі 510,00 грн;

№ про збільшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 7854570,00 грн. за декларацією реєстраційний номер (дата реєстрації 10.05.2017 року, звітний період 1 квартал 2017 року).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТС УСПІХ» судовий збір у розмірі 175000,00грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.