Справа № 820/3539/18
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

11 червня 2018 р. справа №820/3539/18

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Мар'єнко Л.М.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області , в якому просив суд:

- визнати незаконними дії управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області щодо непризначення та невиплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі на покриття витрат на проживання ОСОБА_1;

- зобов'язати управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомоги внутрішньо переміщеній особі на покриття витрат на проживання за період з квітня 2017 року по січень 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до відповідача з заявою щодо призначення та виплати йому щомісячну адресну допомоги, як внутрішньо переміщеній особі на покриття витрат на проживання за період з квітня 2017 року по січень 2018 року. Проте, відповідачем відмовлено у призначені та виплаті позивачу щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання за період з квітня 2017 року по січень 2018 року. Водночас, позивач у позовній заяві наголошував, що не міг звернутися раніше до відповідача з заявою на отримання вказаної допомоги, оскільки перебував на стаціонарному лікуванні в Обласній психіатричній лікарні №1.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - начальника Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області - Петрової Н.П. через канцелярію суду надійшов письмовий відзив, в якому представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що під час спірних правовідносин відповідач діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством. Також представник відповідача зазначила, що вказана допомога призначалась та виплачувалась позивачу починаючи з 15.07.2015 по 14.01.2016, з 15.01.2016 по 29.06.2016, з 09.09.2016 по 08.03.2017, на підставі його звернень. І тому коли позивач звернувся з заявою від 29.01.2018 йому відповідачем призначено допомога на шість місяців, а саме з 29.01.2018 по 28.07.2018.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи положення ч.11 ст.126 КАС, оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, має ІІ групу інвалідності (а.с.6-7). Перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області, як внутрішньо переміщена особа з червня 2015 року, що підтверджується довідкою від 30.06.2015 № (а.с.8).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в період з 21.02.2017 по 26.01.2018 перебував на стаціонарному лікуванні в Обласній психіатричній лікарні №1, що підтверджується копією довідки від 26.01.2018 №19 (а.с.10).

29.01.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою про отримання щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщена особа на покриття витрат на проживання за період з квітня 2017 по січень 2018 року.

У відповідь на вказане звернення листом Управлінням соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області фактично відмовлено у призначені та виплаті вказаної щомісячної допомоги за період з квітня 2017 по січень 2018 року. Водночас, відповідачем у вказаному листі повідомлено позивача про те, що на підставі рішення комісії від 15.02.2018 №80 допомога призначена на шість місяців починаючи з 29.01.2018 по 28.07.2018 (а.с.9).

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо непризначення та невиплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі на покриття витрат на проживання ОСОБА_1, суд зазначає наступне.

З 15.07.2015 по 14.01.2016, з 15.01.2016 по 29.06.2016, з 09.09.2016 по 08.03.2017, на підставі звернень позивача з відповідними заявами, відповідачем нараховувалося та виплачувалася щомісячна адресна допомога.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII (далі-Закон № 1706-УІІ) встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг врегульовано Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505.

Так, п.2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Отже, вказаною нормою визначено коло осіб, які мають право на отримання грошової допомоги, а також період часу, в межах якого така допомога призначається.

З огляду на те, що позивач звернувся лише 29.01.2018 з заявою про отримання щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщена особа на покриття витрат на проживання за період з квітня 2017 по січень 2018 року, суд дійшов висновку про те, що відсутні правові підстави вважати, що відповідач діяв протиправно щодо непризначення та невиплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі на покриття витрат на проживання ОСОБА_1, оскільки положеннями п. 2 Порядку, вказана допомога призначається та виплачується з дня звернення за її призначенням заявника, через що у задоволенні в позовних вимог в цій частині, належить відмовити.

З огляду на те, що судом в даному судовому розгляду не визнано протиправними дії відповідача щодо непризначення та невиплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі на покриття витрат на проживання, позовні вимоги про зобов'язання відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомоги, як внутрішньо переміщеній особі на покриття витрат на проживання за період з квітня 2017 року по січень 2018 року, не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від первісних.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, позов ОСОБА_1 про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. т. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ізюмської міської ради Харківської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення складено 18 червня 2018 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.