Справа № 804/1758/18
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2018 року Справа № 804/1758/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
позивача ОСОБА_3 представника позивача ОСОБА_4 представника відповідача ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про визнання наказу протиправним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
визнати наказ начальника Головного управління Національної поліції України в № 36 від 05.02.2018 по особовому складу в частині звільнення ОСОБА_3, з яким позивача ознайомлено 05.02.2018 року, з посади старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» (звільнення зі служби у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення) - протиправним та скасувати його.
зобов'язати Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області поновити негайно ОСОБА_3 на службі на посаді старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області.
зобов'язати Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 грошове та речове забезпечення за встановленими нормами за весь час вимушеного прогулу.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебував на службі в органах внутрішніх справ з 01.04.2008 року по 06.11.2015 року, наказом № 1 о/с з 07.11.2015 року прийнятий на службу в поліції та призначений на посаду старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНГП в Дніпропетровській області та згідно цього ж наказу має спеціальне звання капітана. Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 05.02.2018 року № 36 до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 стаття 77 Закону України «Про Національну поліцію». Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності стало проведення службового розслідування відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 04.01.2018 року. За висновком службового розслідування видано наказ від 24.01.2018 року № 33 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, та наказом від 05.02.2018 року № 36 о/с звільнено зі служби. Вважає своє звільнення незаконним, оскільки підставою для звільнення зі служби - вчинення ним злочину. Однак, оскільки на час його звільнення був відсутній вирок суду, який би набрав законної сили, тому наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 05.02.2018 року № 36 о/с підлягає скасуванню, як незаконний.
Ухвалою суду від 10.04.2018 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
05.06.2018 року у судовому засіданні позивач позовну заяву підтримав та просив задовольнити.
Представник відповідача надав до суду відзив і в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення дисципліни та вчинення дисциплінарного проступку. Наявність чи відсутність в діях позивача складу кримінального правопорушення не спростовують факту вчинення останнім дисциплінарного проступку, що став підставою для звільнення з поліції позивача. Відповідно до п.2.1. Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового або начальницького складу службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень. Згідно з п.п. 2.2.2.,2.2.3. Інструкції службове розслідування проводиться у разі реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою рядового або начальницького складу кримінальне правопорушення, повідомлення особі про підозру в учиненні нею кримінального правопорушення. Відповідно до Висновку службового розслідуваним інформацію, за якою проводилося службове розслідування визнано такою, що знайшла своє об'єктивне підтвердження. Згідно і п. 5.4. Інструкції у даному випадку начальник приймає рішення про притягнення осіб рядового або начальницького складу до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Таким чином, при накладенні дисциплінарного стягнення та звільненні позивача, відповідачем не було допущено порушень порядку притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки таке відбулось за результатами проведеного службового розслідування та в межах строків, визначених законодавством. Таким чином, вимоги позивача є безпідставними та не обґрунтованими, у звязку з чим не підлягають задоволенню.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебував на службі в органах внутрішніх справ з 01.04.2008 року по 06.11.2015 року, наказом № 1 о/с з 07.11.2015 року прийнятий на службу до поліції та призначений на посаду старшим слідчим слідчого управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Наказом Головного управляння Національної поліції в Дніпропетровській області від 09.12.2016 року № 352 о/с капітана поліції ОСОБА_3 призначено старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управляння Національної поліції в Дніпропетровській області.
04.01.2018 року капітану поліції ОСОБА_3, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та обрано запобіжний захід тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 519790,00 грн.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 04.01.2018 року № 31 «Про організацію проведення службового розслідування» проведено службове розслідування, за результатами якого зроблено висновки, що позивач 03.01.2018 року був затриманий під час отримання неправомірної вигоди від громадянина ОСОБА_6 у вигляді коштів у сумі 1000 доларів США за не притягнення останнього до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України та закриття кримінального провадження.
Відповідно до висновку службового розслідування, затвердженого начальником ГУНП в Дніпропетровській області 24.01.2018 року, члени комісії вважають за доцільне за порушення службової дисципліни, що виразилось недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що предявляються до професійно-етичних якостей поліцейських, накласти на старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
З огляду на викладене, пунктом 1 наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 24.01.2018 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських СУ ГУНП» накладено на старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
З метою реалізації наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності 05.02.2018 року ГУНП в Дніпропетровській області прийнято наказ № 36 о/с про звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Не погодившись з таким звільненням та прийнятим наказом, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Згідно з підпункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
За приписами пункту 4 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
За таких обставин, застосуванню до правовідносин, що склались між сторонами, підлягають норми Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, як таких, що не суперечать Закону України «Про Національну поліцію».
Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.
Згідно з частиною 1 статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.
Приписами статті 14 Статуту визначено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.
Пунктом 2.1 Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядовим і начальницьким складом службової дисципліни, зокрема, скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб рядового і начальницького складу чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового і начальницького складу і можуть викликати суспільний резонанс.
Згідно зі статтею 14 Статуту звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Рішення про звільнення або притягнення до дисциплінарної відповідальності таких осіб оскаржується в установленому законом порядку.
Як свідчать матеріали справи, оскаржуваний наказ був прийнятий за наслідками проведеного службового розслідування, оформленого висновком від 24.01.2018 року, затвердженого начальником ГУНП в Дніпропетровській області 24.01.2018 року.
04.01.2018 року капітану поліції ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та обрано запобіжний захід тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 519790 грн.
03.01.2018 року Начальнику ГУНП в Дніпропетровській області надійшло подання військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України про виявлення злочину, повязаного з корупцією.
За наслідками проведеного службового розслідування зроблено висновки про порушення позивачем вимог ст.7 та ст. 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року, Присяги працівника поліції, абзаців 1, 2 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що предявляються до професійно-етичних якостей поліцейських.
В ході проведення заходів працівниками Дніпропетровського УДВБ НП України, військової прокуратури та УСБУ в Дніпропетровській області, із застосуванням негласних слідчих (розшуковик) дій, задокументовано 2 факти вимагання та отримання капітаном поліції ОСОБА_3В неправомірної вигоди в сумі 1000 доларів США та 8000 грн., передача яких відбувалась в 2 етапи: 8000 грн. - 09.11.2017 року та 1 000 доларів США - 03.01.2018 року. 03.01.2018 в ході зустрічі між працівником поліції ОСОБА_3 та громадянином "Ю", яка проходила в маршрутному таксі "IVAN", д.н. НОМЕР_1, заявник підконтрольно передав поліцейському останню частку грошових коштів в сумі 1000 доларів США, які той вимагав раніше. Після завершення вказаної зустрічі капітана поліції ОСОБА_3 було затримано працівниками Дніпропетровського УДВБ НП України, військової прокуратури та СБУ під час виходу його з транспортного засобу в районі будинку № 18 по вул. Пастера у м. Дніпро. Грошові кошти в сумі 1000 доларів США, що передавались заявником, були виявлені в барсетці ОСОБА_3 та вилучені слідчим військової прокуратури. Поліцейського ОСОБА_3 затримано на підставі вимог ст. 208 КПК Україна
У зв'язку із зазначеним, за результатами проведеного службового розслідування було запропоновано накласти на старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Таким чином, суд доходить висновку, що саме за скоєння дисциплінарного проступку до позивача застосовано стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції
Доводи викладені у позовній заяві, стосовно того, що підставою для звільнення зі служби в поліції є вчинення позивачем злочину, що, в свою чергу, є протиправним, оскільки на час звільнення позивача був відсутній вирок суду, який набрав законної сили, суд не вважає обґрунтованими, оскільки, як підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, позивача звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни.
Під час проведення службового розслідування ГУНП в Дніпропетровській області достовірно встановлено факт підтвердження відомостей, які стали підставою для його призначення. Факт вчинення встановлених розслідуванням дій підриває авторитет і довіру до поліції як органу державної виконавчої влади, який покликаний захищати життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.
При цьому, факт порушення позивачем службової дисципліни у вигляді вчинення дій, які мають ознаки злочину, встановлений висновком службового розслідування від 24.01.2018 року.
Саме факт отримання неправомірної вигоди ОСОБА_3 став підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у формі звільнення зі служби, як крайнього заходу дисциплінарного впливу. Встановлення цих обставин відповідає умовам викладеним в пункті 8 частини 1 статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та в пункті 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку є доведеними і доводи викладені у позовній заяві не спростовують цього. Тяжкість застосованого до позивача виду дисциплінарного стягнення відповідає вчиненому дисциплінарному проступку.
Окремо суд зазначає, що в даному випадку, ОСОБА_3 вчинено діяння, несумісне з займаною ним посадою та яке виходить за межі дисциплінарної відповідальності, оскільки позивачем було скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.
Посилання позивача на той факт, що звільнення відбулось до набрання вироком законної сили, ніяким чином не може ототожнюватися з відсутністю в його діях порушення дисципліни, отже звільнення позивача зі служби в поліції саме за порушення дисципліни було здійснено правомірно.
Аналогічні висновки викладені в постановах ВС від 16.02.2018 року у справі № 821/4900/14 та від 11.04.2018 року у справі №817/1303/16.
Таким чином, суд вважає, що відповідач дійшов обґрунтованого висновку про застосування до позивача за скоєння дисциплінарного проступку стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, у зв'язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.
В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання наказу про звільнення неправомірним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 242-246, 250 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про визнання наказу протиправним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1