Справа № 627/1227/17
Суддя: Каліберда В. А.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 627/1227/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2018 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - Каліберда В.А.,

з участю секретаря - Вюнник В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Краснокутськ Харківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Харків Остапенко Андрія Ігоревича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

у с т а н о в и в :

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора Управління патрульної поліції у м. Харків Остапенко П.П. про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування вимог позивач вказав, що 28 вересня 2017 року о 13 год. 08 хв. він рухався на службовому автомобілі НОМЕР_1, по автодорозі М03 Харків-Київ-Довжанський, 449 км., де його зупинив інспектор УПП у м. Харків, лейтенант поліції Останенко А.І., попросивши надати для перевірки документи. Оглянувши документи ОСОБА_1, відповідач повідомив йому про те, що він керував транспортним засобом, без поліса обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 ґ ПДР України, хоча вказаний документ був наданий інспектору. На підставі вказаного, Остапенко А.І. виніс постанову серії ЕАА № 174464 про накладення на ОСОБА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, адміністративного стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 425 грн. 00 коп.. Оскільки вказана постанова була складена без відома позивача, який дізнався про її існування лише 25 листопада 2017 року,коли державний виконавець відкрила виконавче провадження, не погоджуючись з нею , просив поновити строк звернення до суду та визнати дії інспектора УПП у м. Харкові, лейтенанта поліції Остапенко А.І., незаконними та скасувати вказану постанову за відсутністю у його діях події та складу правопорушення.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, однак надав суду заяву про підтримання своїх вимог та про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач у відкрите судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановлений законом строк і порядок, про що свідчать розписки про отримання судових повісток.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. У справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У судовому засіданні встановлено, що 28 вересня 2017 року, відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 174464 винесеної відповідачем по справі, на ОСОБА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 425 грн. 00 коп. З постанови вбачається , що водій керував транспортним засобом, без поліса обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 ґ ПДР України відсутність у водія поліса обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на встановлений порядок управління і за яку передбачена законом відповідальність.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення зазначає як протиправними та винними дії (бездіяльність) ОСОБА_1, які настали внаслідок порушенням ним п.2.1 ґ ПДР України відсутність у водія поліса обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Однак, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення, відповідачем було порушено вимоги закону, що встановлюють порядок зясування обставин події та кваліфікації її як адміністративний проступок, а також і порядок притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність на підставі слідуючого.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, постанова серії ЕАА № 174464 була винесена інспектором поліції Остапенко А.І. 28.09.2017 року на місці вчинення правопорушення, а саме на трасі М03 Харків-Київ-Довжанський, 449 км.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 статті 258 КУпАП встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення», не є тотожними та мають різне цільове спрямування.

Так, Конституційний суд України у пункті 2.4. рішення від 26.05.2015 року у справі № 5-рп/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначив: «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному звязку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно - територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.»

Також, у п. 2.3, вказаного рішення від 26.05.2015 року у справі № 5-рп/2015 Конституційний суд України зазначив: «У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина треті статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог, (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2) провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134) безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

З урахуванням викладеного, справа про адміністративне правопорушення повинна розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Проте, інспектор лейтенант поліції Остапенко А.І. вищевказаних положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, тобто на трасі М03 Харків-Київ-Довжанський, 449 км. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор лейтенант поліції Остапенко А.І. суттєво порушив права ОСОБА_1, передбачені ст. ст. 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

Так, з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів та зміцнення законності, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами частини 1 статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляд справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Однак, розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувся 28.09.2017 року, в звязку з чим позивач не мав часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечення, документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, що порушує права, передбачені ст. 268 КУпАП, якими позивач не мав можливості скористатися.

Крім того, зміст оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч. 3 ст. 283 КУпАП, а саме вказана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, порядок сплати штрафу та порядок його оскарження.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, матеріали справи взагалі не містять будь-яких належних та допустимих доказів того, що водій ОСОБА_1 28.09.2017 року керував транспортним засобом, без поліса обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таким чином, викладене на думку суду безумовно свідчить про фактичну відсутність обєктивних і беззаперечних доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Враховуючи вищевикладені обставини і висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги позивача по справі. Зважаючи ж на те, що у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним також закрити провадження по відповідній справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 94, 241-246 КАС України, суд ,

постановив :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Харків Остапенко Андрія Ігоревича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову інспектора УПП у м. Харкові, лейтенанта поліції Остапенко Андрія Ігоревича серії ЕАА №174464 від 28.09.2017 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за ст.126 ч.2 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.126 ч.2 КУпАП - провадженням закрити, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду через Краснокутський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ В.А. КАЛІБЕРДА