Справа № 816/1397/18
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року м. ПолтаваСправа №816/1397/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного Управління Національної поліції в Полтавській області про:

- визнання протиправною бездіяльності щодо не розгляду звернення ОСОБА_1 від 01.04.2018, реєстраційний номер ФИ-7987112;

- визнання протиправною бездіяльності щодо не забезпечення відповідного реагування на звернення ОСОБА_1 від 01.04.2018, реєстраційний номер ФИ-7987112;

- визнання протиправною бездіяльності щодо не надання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 01.04.2018, реєстраційний номер ФИ-7987112;

- зобов'язання начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області Замахін А.Л. розглянути звернення ОСОБА_1 від 01.04.2018, реєстраційний номер ФИ-7987112, та надати відповідь з урахуванням обставин, встановлених судом.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що викладені у зверненні від 01.04.2018 обставини взагалі залишились поза увагою та проігноровані, жодного піднятого питання не вирішено по суті /а.с. 4-13/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.05.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) /а.с. 2-3/.

18.05.2018 до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 26-29/, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, оскільки в діях ГУНП в Полтавській області відсутня протиправна бездіяльність. Зазначає, що можливість розгляду звернення не тільки першим керівником, але й іншим керівництвом, прямо передбачена Порядком розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженим наказом МВС України 15.11.2017 №930. Так, керівником було встановлено, що звернення позивача від 01.04.2018 №ФИ-7987112 стосувалося роботи структурного підрозділу ГУНП та посадових осіб такого підрозділу, а саме слідчого управління ГУНП, тому звернення було передано на вирішення до підпорядкованого слідчого підрозділу Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області, а конкретно до заступника начальника ГУНП в Полтавській області - начальника слідчого управління ГУНП в Полтавській області Тимошко В.В. Відповідач вважає, що відповідь, надана за результатами звернення позивача, є повною та обґрунтованою, оскільки позивачу було вичерпно надано інформацію про порядок оскарження дій слідчого.

22.05.2018 на адресу суду надійшла відповідь на відзив /а.с. 45-54/, у якій позивач зазначав, що начальником ГУНП в Полтавській області полковником поліції Замахін А.Л. не забезпечено об'єктивного, неупередженого та всебічного розгляду звернення, не перевірено викладених в ньому фактів та не прийнято відповідного законного рішення з належними заходами реагування, тобто питання викладені у зверненні залишились не вирішеними.

Відповідно до приписів статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження бездіяльності суб'єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

01.04.2018 на Урядову гарячу лінію 1545 надійшло звернення ОСОБА_1, адресоване начальникові ГУНП в Полтавській області полковнику поліції Замахін А.Л. (вх.№ФИ-7987112), у якому заявник просив поставити на особистий контроль стан розслідування кримінального провадження №0001109 від 08.08.2015 та заслухати стан розслідування з притягненням винних осіб до дисциплінарної відповідальності за порушення розумних строків досудового розслідування вказаного провадження, оскільки жодного дієвого заходу не вжито. Також, у зверненні від 01.04.2018 ОСОБА_1 звертав увагу на те, що ним подано ряд клопотань слідчому, які були проігноровані; наголошував, що системна бездіяльність слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області Кислого А.О. підтверджена судовими рішеннями за скаргами ОСОБА_1 /а.с. 17-19/.

Листом від 12.04.2018 за вих. №24/ФИ-189/ПОКЦ, 24/ФИ-191/КЦ, 24/ФИ-192/КЦ, 24/ФИ-193/КЦ ОСОБА_1 проінформовано, що керівництвом слідчого управління ГУНП в Полтавській області розглянуто звернення заявника, які надійшли з Урядової гарячої лінії від 01.04.2018 щодо невиконання вказівок у кримінальному провадженні №0001109, а також з інших питань, та повідомлено заявника, що у кримінальному провадженні №0001109 прийнято рішення про закриття на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України. Також у листі роз'яснено, що скаргу на рішення слідчого ОСОБА_1. може подати до місцевого суду згідно правил судового розгляду, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України /а.с. 35/.

Посилаючись на неналежний розгляд адресованого особисто начальникові ГУНП в Полтавській області полковнику поліції Замахін А.Л. звернення від 01.04.2018, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам та відповідним доводам позивача, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України від 02.10.1996 №393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі - Закон №393/96-ВР).

Частиною першою статті 1 Закону №393/96-ВР визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Статтею 5 Закону №393/96-ВР встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв'язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв'язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Суд зауважує, що звернення позивача від 01.04.2018 відповідає вимогам статті 5 Закону України "Про звернення громадян", містить адресата та конкретний перелік поставлених в ньому питань, а відтак, в силу положень частини першої статті 7 названого Закону мало бути розглянуто по суті.

Питання розгляду заяв (клопотань) врегульовано статтею 15 Закону №393/96-ВР, відповідно до частини першої якої органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Частиною третьою статті 15 Закону №393/96-ВР визначено, що відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Суд звертає увагу на те, що звернення позивача від 01.04.2018 подано через Урядову гарячу лінію, адресоване особисто начальникові ГУНП в Полтавській області полковнику поліції Замахін А.Л. та стосувалось з'ясуванню питання щодо систематичної бездіяльності слідчого СВ Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавської області при організації досудового розслідування у кримінальному провадженні, притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності, а також можливості особистого контролю за розслідуванням кримінального провадження.

Суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 7 Закону України "Про звернення громадян" якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

За приписами частини четвертої статті 7 Закону України "Про звернення громадян" забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Відповідно до пункту 5.2 Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 10.10.2004 №1177 (надалі - Положення № 1177), щодо кожного звернення не пізніше ніж у п'ятиденний термін повинно бути прийняте одне з таких рішень: прийняти до свого провадження; передати на вирішення до підпорядкованого чи іншого апарату МВС, закладу, установи, підприємства, що належать до сфери управління МВС; надіслати за належністю до іншого органу виконавчої влади, якщо питання, порушені у зверненні, не входять до компетенції апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС, про що одночасно повідомити автора; залишити без розгляду за наявності підстав, визначених у статті 8 Закону України "Про звернення громадян".

Згідно із пунктом 4.1. Положення №1177 керівники апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС, та їх заступники при розгляді звернень громадян зобов'язані уважно вникати в їх суть, у разі потреби вимагати у виконавців матеріали їх перевірки, направляти працівників апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС, на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів, уживати інших заходів для об'єктивного вирішення поставлених авторами звернень питань, з'ясовувати і усувати причини та умови, які спонукають громадян скаржитись, якщо це не суперечить чинному законодавству.

Безпосередні виконавці при здійсненні перевірок за зверненнями обов'язково спілкуються з їх авторами, з'ясовують усі порушені питання та обставини, детально вникають в їх суть, вживають заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах своєї компетенції відповідно до чинного законодавства.

Згідно пунктів 4.6 та 4.7. Положення звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі поставлені в них питання, вжиті необхідні заходи і заявникам дані вичерпні відповіді.

Аналогічні вимоги до розгляду звернень містить Порядок розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затверджений наказом МВС від 15.11.2017 №930.

Так, пунктами 1-5 розділу ІV наведеного порядку передбачено, що керівники органів (підрозділів) поліції та їх заступники під час розгляду звернень громадян вивчають суть порушених у них питань, у разі потреби вимагають у виконавців матеріали попередніх перевірок за цими зверненнями, направляють працівників органів (підрозділів) поліції на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів та вживають інших заходів для об'єктивного вирішення порушених авторами звернень питань.

Безпосередні виконавці під час здійснення перевірок за зверненнями громадян у разі необхідності та за наявності можливості спілкуються з їхніми авторами, з'ясовують усі порушені питання, уживають заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах компетенції відповідно до законодавства України.

До розгляду скарг на дії чи бездіяльність поліцейських і до перевірки інформації про неналежне виконання покладених на них обов'язків відповідно до законодавства України можуть залучати представників громадськості.

Рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на законодавстві України. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов'язана забезпечити своєчасне виконання прийнятого рішення відповідно до законодавства України, у разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів щодо поновлення порушених прав громадян.

Громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів (підрозділів) поліції, має права, визначені статтею 18 Закону України "Про звернення громадян".

Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді.

Таким чином, орган державної влади, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), реалізують свої повноваження, зокрема, шляхом прийняття відповідних рішень за результатами розгляду звернень громадян та доведення їх до відома заявників. При цьому, обов'язковою вимогою до змісту вказаних рішень є вмотивованість відповіді органу державної влади та роз'яснення порядку оскарження прийнятого рішення у разі відмови в задоволенні вимог.

Суд зауважує, що зазначення у листі від 12.04.2018 начальником слідчого управління В.В. Тимошко (на якого резолюцією покладено обов'язок розгляду звернення), інформації про закриття кримінального провадження по суті не розкриває жодного з порушених ОСОБА_1 у зверненні від 01.04.2018 №ФИ-7987112 питань, що стосуються бездіяльності слідчого СВ Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, встановлення особистого контролю, покарання винних у допущенні бездіяльності осіб.

З тексту відповіді від 12.04.2018 вбачається, що відповідачем взагалі не розглядалися питання, порушені у зверненні, лист відповідача не містить відомостей про прийняті рішення за вимогами позивача, тобто взагалі не містить відповідей по суті на поставлені позивачем у зверненні від 01.04.2018 питання, не вбачається прийняття конкретного рішення за результатами розгляду звернення, а містить лише повідомлення про закриття кримінального провадження.

За таких обставин, суд вважає, що звернення ОСОБА_1 від 01.04.2018 №ФИ-7987112 розглянуто не було, а відповідь листом від 12.04.2018 за вих. №24/ФИ-189/ПОКЦ, 24/ФИ-191/КЦ, 24/ФИ-192/КЦ, 24/ФИ-193/КЦ не містить рішень відповідача по суті звернення.

Тож, на думку суду, мала у спірних правовідносинах місце не бездіяльність, як зазначає позивач, а були здійснені дії щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 01.04.2018 №ФИ-7987112, що є порушенням вищевказаних норм Закону України "Про звернення громадян".

У зв'язку із чим суд вважає за необхідне згідно з частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 01.04.2018 №ФИ-7987112 та відповідь від 12.04.2018 в частині надання відповіді на вказане звернення.

Визначаючи належний спосіб захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов'язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 01.04.2018 №ФИ-7987112 з наданням відповідей в розрізі кожного із поставлених у зверненні питань відповідно до порядку, визначеного Законом України "Про звернення громадян".

Відносно позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності ГУНП в Полтавській області щодо невжиття належних заходів реагування по його зверненню від 01.04.2018 №ФИ-7987112, суд зазначає наступне.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо вжиття належних заходів реагування по зверненню громадян та проведення службового розслідування за наслідками такого звернення є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Суд зазначає, що вжиття відповідних заходів реагування за зверненнями громадян належить до дискреційних повноважень органу, що розглядає звернення. Також суд враховує, що позивачем не обґрунтовано у позовній заяві, які саме заходи реагування за його зверненням від 01.04.2018 №ФИ-7987112 повинен був вжити відповідач.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності ГУНП в Полтавській області щодо невжиття належних заходів реагування по його зверненню від 01.04.2018 №ФИ-7987112 задоволенню не підлягають.

Також суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в частині зобов'язання надати відповідь на звернення ОСОБА_1 від 01.04.2018 реєстраційний №ФИ-7987112, оскільки задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача розглянути звернення від 01.04.2018 реєстраційний №ФИ-7987112 передбачає і надання відповіді на зазначене звернення.

Отже, позов ОСОБА_1 належить задовольнити частково.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підстав вищевикладеного, керуючись статтями 2, 4, 6, 8, 9, 72-77, 90, 139, 243-246, 250, 255, 257, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Головного Управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83,м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 40108630) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 01.04.2018 №ФИ-7987112 та відповідь від 12.04.2018 в частині надання відповіді на вказане звернення.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 01.04.2018 №ФИ-7987112 із наданням відповідей в розрізі кожного із поставлених у зверненні питань відповідно до порядку, визначеного Законом України "Про звернення громадян".

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Суддя К.І. Клочко