Справа № 804/7670/17
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року Справа № 804/7670/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
20.11.2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області в якому він просить:
дії територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області щодо ненадання йому довідки про заробітну плату для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання відповідно до вимог ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року визнати протиправними;
зобовязати територіальне управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області надати йому довідку про заробітну плату для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання відповідно до вимог ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він працював суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська та 31.12.2010 року пішов у відставку. 26.10.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання йому довідки про заробітну плату працюючого судді з додержанням вимог ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року для вирішення питання про перерахунок щомісячного грошового утримання, проте в заяві було відмовлено з посиланням на ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та пункт 25 розділу ХІІ Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Позивач вважає вказану відмову протиправною.
Ухвалою від 05.12.2017 року, після усунення недоліків позовної заяви, провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду на 16.01.2018 року.
02.01.2018 року до суду надійшли заперечення територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області, в яких відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю та зазначає, що Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено право на отримання щомісячного грошового утримання відповідно до Закону від 02.06.2016 року лише після проходження кваліфікаційного оцінювання, а в інших випадках воно виплачується відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» 2010 року.
16.01.2018 року, з урахуванням змін до Кодексу адміністративного судочинства України, які набрали чинності 15.12.2017 року, судом ухвалено розглядати справи за правилами спрощеного позовного провадження, в письмовому провадженні.
Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши надані докази у сукупності, зазначає наступне.
ОСОБА_2 працював суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з квітня 1990 року по 31.12.2010 року та 31.12.2010 року пішов у відставку з призначенням довічного грошового утримання.
26.10.2017 року ОСОБА_2 звернувся до територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області з заявою про видачу йому довідки про заробітну плату працюючого судді Бабушкінського району на травень 2017 року з додержанням вимог ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року для вирішення питання про перерахунок йому щомісячного довічного грошового утримання.
03.11.2017 року територіальне управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області за № Б-с-1291 надало ОСОБА_3 відповідь, в якій зазначено з посиланням на ст. 142 та пункт 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», що у довідці про заробітну плату для обчислення (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який не пройшов кваліфікаційне оцінювання, посадовий оклад складатиме 16 000 грн. Регіональний коефіцієнт до цього посадового окладу не застосовується.
02.06.2016 року Верховною радою України прийнято Закон № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», який набрав чинності 30.09.2016 року.
Відповідно до статті 142 вказаного Закону встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Водночас, пункт 25 Розділу ХІІ Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.
В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.
Отже, вказаний Закон чітко ставить розмір довічного грошового утримання в залежність від того, чи підтвердив суддя за результатами кваліфікаційного оцінювання відповідність займаній посаді та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.
Оскільки, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 кваліфікаційне оцінювання не проходив, відповідність займаній посаді не підтверджував, то і право на отримання довідки про розмір заробітної плати працюючого судді відповідно до ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», для здійснення розрахунку довічного грошового утримання він не має.
Суд не враховує позицію позивача, що йому було відмовлено в отриманні довідки про розмір заробітної плати судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2010 року, а тому він має право на отримання відповідної довідки з урахуванням ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року, оскільки з наданих суду рішень у справі № 804/2638/17 вбачається, що позивач не позбавлений права на отримання довічного грошового утримання відповідно до положень законодавства, а вказаний судовий спір стосувався того, з розрахунку якого розміру мінімальної заробітної плати здійснюється обрахування розміру заробітної плати працюючого судді для цілей визначення розміру довічного грошового утримання.
Також, суд не погоджується з твердженням позивача, що пункт 25 розділу ХІІ розповсюджує свою дію лише на суддів, які йдуть у відставку після набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року, оскільки абзац 1 вказаного пункту, який встановлює залежність розміру довічного грошового утримання від кваліфікаційного оцінювання судді, не містить жодних обмежень щодо того, коли суддя пішов у відставку.
Відповідно до частини 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких умов, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Враховуючи, що суд ухвалою від 05.12.2017 року звільнив позивача від сплати судового збору, підстави для стягнення судових витрат у суду відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 72, 77, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1