Справа № 826/9937/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

01 червня 2018 року справа №826/9937/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С. та представників:

позивача: Ханчич Г.О.;

відповідача: Перепелиціна К.М.;

третьої особи 1: Крайньої Л.В.;

третьої особи 2: не з'явились;

третьої особи 3: не з'явились

розглянувши у судовому засідання клопотання Київської міської ради про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі

за позовомЗаступника прокурора міста Києва (далі по тексту - позивач, Заступник прокурора)
доКиївської міської ради (далі по тексту - відповідач)
треті особи1. Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту - третя особа 1, Департамент містобудування) 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Проджект" (далі по тексту - третя особа 2, ТОВ "Терра Проджект") 3. Обслуговуючий кооператив "ЄНІСЕЙСЬКА САДИБА-2" (далі по тексту - третя особа 3, ОК "ЄНІСЕЙСЬКА САДИБА-2")
провизнання протиправним та скасування рішення відповідача від 06 квітня 2017 року №141/2363 "Про затвердження детального плану території в межах вулиці Саперно-Слобідська, проспекту Науки у Голосіївському районі міста Києва"
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає протиправним оскаржуване рішення у зв'язку із тим, що затвердженим детальним планом території в межах вулиці Саперно-Слобідська, проспекту Науки у Голосіївському районі міста Києва фактично змінено Генеральний план міста, а не уточнено його положення, змінено категорію і цільове призначення земельної ділянки. На думку позивача оскаржуване рішення прийнято з порушенням вимог статті 5, пункту 6 статті 19 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та пункту 4.8 Порядку розроблення містобудівної документації, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16 листопада 2011 року №290. Позивач зазначає, що звернувся до суду з метою поновлення інтересів киян; порушення інтересів держави в даному випадку полягає у тому, що оскаржуване рішення прийнято з перевищенням повноважень і всупереч інтересам громадян і державним інтересам, оскільки фактично змінило стратегію розвитку міста, передбачену Генеральним планом, без врахування потреб міста та інтересів киян.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 серпня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/9937/17, закінчено підготовче провадження та призначено до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2017 року залучено до участі в адміністративній справі Департамент містобудування, ТОВ "Терра Проджект" та ОК "ЄНІСЕЙСЬКА САДИБА-2" в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Відповідач подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 1 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку із відсутністю у прокурора адміністративної процесуальної дієздатності на звернення до суду із заявленими позовними вимогами, оскільки не доведено наявність порушень відповідачем законних інтересів держави, а також зазначив, що права територіальної громади міста Києва не є інтересами держави.

Позивач подав заперечення на клопотання Київської міської ради, у якому звертав увагу, що прокурор самостійно визначає в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, а порушення, на його думку, прав частини українського народу в особі територіальної громади міста Києва свідчить про порушення державних інтересів, оскільки територіальна громада є невід'ємною частиною держави.

Розглянувши заявлене клопотання та виходячи із норм чинного законодавства, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

У свою чергу згідно з частиною третьою статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України (у чинній редакції) здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Частина третя статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року та на момент звернення до суду) передбачає аналогічне положення, а саме, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їхнім посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Відповідно до частини другої статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення до суду) передбачає, що з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за адміністративним позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами для представництва інтересів громадянина або держави.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Згідно з частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

У свою чергу частина четверта статті 23 Закону України "Про прокуратуру" встановлює, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Аналогічні правові норми містяться у частинах третій-п'ятій статті 53 чинної редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Як видно зі змісту позовної заяви, Заступник прокурора позиціонує себе як позивач у зв'язку із відсутністю органу, який би здійснював відповідні повноваження у спірних правовідносинах, та з метою поновлення інтересів киян, оскільки оскаржуване рішення фактично змінює Генеральний план міста.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року у справі №1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності, та господарювання тощо.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

При цьому суд розділяє позицію позивача про те, що територіальна громада міста Києва є частиною держави, а тому посилання на ймовірне порушення прав та інтересів киян внаслідок прийняття оскаржуваного рішення можна розцінювати як доводи щодо порушення інтересів держави.

Таким чином, на думку суду, що прокурор наділений правом звернення до адміністративного суду в інтересах держави та правомірно набув статуту позивача у цій справі.

При цьому встановити факт чи відсутність порушення інтересів держави не можливо до розгляду справи по суті, а тому твердження відповідача про відсутність у прокурора адміністративної процесуальної дієздатності на звернення до суду із заявленими позовними вимогами є передчасним; у свою чергу не доведення наявності порушень відповідачем законних інтересів держави можу бути підставою для відмови у позові.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у межах спірних правовідносин відсутні підстави для залишення позову без розгляду на підставі пункту 1 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, та відмовляє у задоволенні клопотання Київської міської ради.

На підставі вищенаведеного, пункту 1 частини першої статті 240, статті 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання Київської міської ради про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та окремо оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Кузьменко