Справа № 2604/12214/12
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Безименної Н.В. Степанюка А.Г. Борейко Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року у справі за клопотанням ОСОБА_5 про накладення на керівника Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду Українив м. Києві штрафу за тривале невиконання постанов Вищого адміністративного суду України по справі в межах розгляду заяви ОСОБА_5 , заінтересовані особи: Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві, Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зміну способу і порядку виконання постанов Вищого адміністративного суду України по справі у виконавчому провадженні, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про накладення на керівника Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду Українив м. Києві штрафу за тривале невиконання постанов Вищого адміністративного суду України від 28.05.2014 року по справі № 2604/12214/12 відповідно до ст. 382 КАС України, посилаючись на те, що зазначені постанови не виконано відповідачем, тому просив суд накласти на керівника відповідача у справі № 2604/12214/12 (Лівобережного об'єднаного фонду України в м. Києві) штраф у розмірі сорока (40) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за тривале (майже 4 роки) невиконання постанов Вищого адміністративного суду України від 28.05.2014 року по справі 2604/12214/12, а також стягнути половину суми штрафу на його користь.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року у задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_5 про накладення на керівника відповідача у справі № 2604/12214/12 (Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві) штрафу за тривале невиконання постанов Вищого адміністративного суду України від 28.05.2014 року по справі № 2604/12214/12 в межах розгляду заяви ОСОБА_5, заінтересовані особи: Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві, Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зміну способу і порядку виконання постанов Вищого адміністративного суду України від 28.05.2014 року по справі № 2604/12214/12 у виконавчому провадженні № 44479406 відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, апелянт - ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нове рішення, яким задовольнити заяву про накладення штрафу та стягнути половину штрафу на його користь.

Відповідач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, представників учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, відмовляючи в задоволенні заяви про накладення штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що у даному випадку накладення штрафу жодним чином не пов'язане із невиконанням судового рішення, невиконання якого, за приписами частини 2 статті 370 КАС України тягне за собою відповідальність, встановлену Законом.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що постановами Вищого адміністративного суду України №К/800/5136/13 та №К/800/5182/13 від 28 травня 2014 року скасовано постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 14 серпня 2012 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2013 року. Прийнято нове рішення у справі, яким адміністративний позов ОСОБА_5 задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва щодо відмови в призначенні ОСОБА_5 пенсії та доплат, відповідно до статей 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян ,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва призначити, провести перерахунок та виплату ОСОБА_5 пенсії та доплати до пенсії, відповідно до вимог статей 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян ,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна становити 75% від мінімальної пенсії за віком, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 11.08.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 22.07.2011 р., з урахуванням фактично виплачених сум пенсії. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва призначити, провести перерахунок та виплату ОСОБА_5 доплати до пенсії, відповідно до абзацу 4 пункту 20 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 11.08.2007 р., з урахуванням фактично виплачених сум доплат. Позовні вимоги ОСОБА_5 за період з 04.01.2006 р. по 10.08.2007 р. залишено без розгляду.

Згідно ухвали Вищого адміністративного суду України від 26.06.2014 року, задоволено заяву ОСОБА_5 та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва подати до Дніпровського районного суду м. Києва звіт про виконання постанов Вищого адміністративного суду України №К/800/22436/14 від 28.05.2014 р. - у строк до 01.09.2014 р.

26.08.2014 року Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва подало до Дніпровського районного суду м. Києва звіт про виконання постанов Вищого адміністративного суду України №К/800/22436/14 від 28.05.2014 р., згідно якого, повідомило про проведений ними перерахунок виплат ОСОБА_5, проте, нездійснення виплат донарахованих коштів через відсутність компетенції для таких виплат в УПФУ у Дніпровському районі м. Києва та через відсутність фінансування того органу, який відповідає безпосередньо за їх виплату - Управління з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

16 жовтня 2014 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 44479487 по виконанню вищевказаного виконавчого листа з посиланням на те, що згідно повідомлення Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва від 15.09.2014 року, рішення суду виконано у повному обсязі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року заяву ОСОБА_5 про контроль за виконанням судового рішення задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва при виконанні постанов Вищого адміністративного суду України від 28.05.2014 року у справі №2604/12214/12. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва подати до Дніпровського районного суду м. Києва звіт про виконання постанов Вищого адміністративного суду України №К/800/5136/13 та №К/800/5182/13 від 28.05.2014 року у строк до 01.02.2015 року.

Так, Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва 13 липня 2015 року подало до Дніпровського районного суду м. Києва звіт про виконання постанов.

Також, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року було відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні заяви про контроль за виконанням судового рішення.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року без змін.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2016 року по справі № 755/4586/15-а визнано протиправними дії Управління ДВС ГУЮ в м. Києві щодо винесення постанов про закінчення виконавчих проваджень, у зв'язку з чим, державним виконавцем 20 травня 2016 року винесена постанова про відновлення виконавчого провадження № 44479487.

Крім того, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2016 року по справі №2604/12214/12 замінено сторону виконавчого провадження - боржника Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва на його правонаступника - Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 звернувся до суду першої інстанції із заявою про накладення на керівника Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у справі № 2604/12214/12 штрафу за тривале невиконання постанов Вищого адміністративного суду України від 28.05.2014 року по справі № 2604/12214/12 в межах розгляду заяви ОСОБА_5, заінтересовані особи: Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві, Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зміну способу і порядку виконання постанов Вищого адміністративного суду України від 28.05.2014 року по справі № 2604/12214/12 у виконавчому провадженні № 44479406.

Статтею 382 КАС України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Сплата штрафу не звільняє від обов'язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов'язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

Таким чином, з наведених норм Закону вбачається, що в разі неподання звіту, суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту.

Штраф може бути накладено за наслідками розгляду звіту, якщо буде з'ясовано, що судове рішення не виконано.

Специфіка застосування штрафної санкції полягає в тому, що вона накладається на керівника суб'єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, Управлінням Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва виконано постанови Вищого адміністративного суду України від 28 травня 2014 року та повідомлено, що в разі наявності фінансування, виплата донарахованих коштів буде проведена у встановленому чинним законодавством порядку, а тому відсутні підстави для застосування штрафу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями ст.ст. 229, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 11 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Безименна Н.В. Степанюк А.Г.

Повний текст постанови виготовлено 15.06.2018 року