Справа № 808/2857/17
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"05" червня 2018 р. справа № 808/2857/17
м. Дніпро

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Баранник Н.П.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Вільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12.12.2017 р. (суддя Лазаренко М.С., м. Запоріжжя)

у справі № 808/2857/17

за позовом ОСОБА_1

до Вільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

У вересні 20117 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.06.2016 р. №773-13.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.12.2017 р. позов задоволено. Постанова мотивована тим, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідач діяв необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на неправильне застосування норм матеріального права. Зазначає, що транспортний засіб, що перебуває у власності позивача, відповідно до ст. 267 Податкового кодексу України є обєктом оподаткування транспортного податку за 2016 рік.

Відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті. Щороку до 1 лютого податкового року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше пяти років та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, обєм циліндрів двигуна, тип пального. В цьому переліку зазначається AUDI Q7 3.0, дизельний двигун, не більше 2 років з моменту реєстрації, тому виходячи з цього можна дійти висновку, що даний транспортний засіб є обєктом транспортного податку за 2016 рік. Також відповідно до листа ОСОБА_2 сервісного центру в Запорізькій області вартість транспортного засобу (AUDI Q7, АР9000АО), який перебуває у власності ОСОБА_1, перевищує 1 000 000 грн. та був зареєстрований у 2015 році.

Відповідно до п. 7.3 ст. 7 Податкового кодексу України будь-які питання щодо оподаткування регулюються Податковим кодексом України і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про відмову в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 з 11.09.2015 р. є власником транспортного засобу AUDI Q7, державний номер НОМЕР_1, обєм двигуна 2967 куб. см., рік випуску 2015, тип палива - дизель, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 11).

29 червня 2016 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №773-13, яким позивачу за 2016 рік визначено суму грошового зобовязання з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 25000,00 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, оскільки:

- обєктом оподаткування транспортним податком на момент виникнення спірних правовідносин були легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року;

- контролюючим органом під час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не було належним чином встановлено тип коробки переключення передач, а також фактичний пробіг транспортного засобу, а лише взято за основу нормативний середньорічний пробіг автомобілів, доказів протилежного суду не надано. В свою чергу, без встановлення всіх коефіцієнтів, за якими здійснюється визначення середньоринкової вартості автомобіля, серед іншого фактичного пробігу транспортного засобу, не можливо встановити середньоринкову вартість автомобіля та встановити чи підпадає такий транспортний засіб під визначення обєкту оподаткування транспортним податком;

- контролюючим органом до матеріалів справи не надано розрахунку, з якого можливо було б встановити, що вартість транспортного засобу на момент прийняття спірного податкового повідомлення-рішення перевищувала 1033500,00 грн.;

- листом ОСОБА_2 сервісного центру в Запорізькій області МВС України надано інформацію щодо транспортних засобів вартість яких при першій реєстрації перевищує 1000000,00 грн., а не 1033500,00 грн., як було передбачено у податковому повідомленні-рішенні;

- на контролюючий орган покладено обовязок щодо встановлення того, чи підпадає автомобіль під визначення обєкта оподаткування транспортним податком, а підрозділи МВС України надають лише загальну інформацію щодо транспортних засобів та їх власників, які можуть підпадати під визначення обєкта оподаткування транспортним податком. Проте, вказана інформація повинна бути перевірена контролюючим органом із застосуванням Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 р. № 66.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача з наступних підстав.

Відповідно до ст. 265 Податковий кодекс України (далі - ПК України) податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року з 01 січня 2015 року введено в дію статтю 267 ПК України "Транспортний податок".

Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Відповідно до п. 267.4, 267.5 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України. Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року) (пп. 267.6.1, пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України).

Підпунктом 267.8.1 п. 267.8 ст. 267 ПК України передбачено, що транспортний податок сплачується: а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пп. 267.6.3 п. 267.6 ст. 267 ПК України органи внутрішніх справ зобов'язані до 1 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об'єкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку податку. З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов'язані щомісячно, у 10-денний строк після закінчення календарного місяця, подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем реєстрації об'єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.

Підпунктом 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України в редакції, що діяла на час введення транспортного податку, було передбачено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" від 24.12.2015 № 909-VIII, який набрав чинності з 01.01.2016 року, підпункт 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України викладено в такій редакції:

"267.2.1. Обєктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті".

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" 21.12.2016 № 1797-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017 року, у підпункті 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України абзац другий викладено в такій редакції:

"Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, обєму циліндрів двигуна, типу пального".

Також доповнено абзацом третім такого змісту: "Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, обєм циліндрів двигуна, тип пального".

Спірні правовідносини по справі виникли з приводу нарахування позивачу транспортного податку за 2016 рік, отже, положення статті 267 ПК України в редакції, що набрала чинності з 01.01.2017 року, на спірні правовідносини не поширюється та посилання відповідача на те, що транспортний засіб позивача знаходиться в переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, є безпідставним.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником транспортного засобу 2015 року випуску з обєм двигуна 2967 куб. см., тобто обєм двигуна не перевищує 3000 куб. см.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 р. № 66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - Методика), яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до обєктів оподаткування транспортним податком.

Відповідно до п. 2 Методики середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403, де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Пунктом 12 Методики визначено, що коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від пробігу визначається з урахуванням фактичного та нормативного середньорічного пробігу автомобілів. У разі коли фактичний середньорічний пробіг автомобілів є вищим, ніж їх нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість зменшується, а у разі, коли фактичний середньорічний пробіг є нижчим, ніж нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість збільшується.

Ухвалою суду першої інстанції від 21.11.2017 року від відповідача було витребувано докази у справі, а саме розрахунок, на підставі якого контролюючий орган дійшов висновку про те, що транспортний засіб, що належить позивачу, підпадає під визначення обєкта оподаткування транспортним податком.

Проте, контролюючим органом до матеріалів справи не надано розрахунку, з якого можливо було б встановити, що вартість транспортного засобу на час прийняття спірного податкового повідомлення-рішення перевищувала 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року - 1 033 500,00 грн. (1378 грн.*750).

Такого розрахунку, здійсненого відповідно до зазначеної Методики, не надано відповідачем і на час розгляду апеляційної скарги.

ОСОБА_2 сервісного центру в Запорізькій області МВС України від 27.01.2016 року № 64, на який відповідач посилається в обґрунтування апеляційної скарги, містить інформацію щодо транспортних засобів, вартість яких при першій реєстрації перевищує 1 000 000,00 грн., а не 1 033 500,00 грн.

Отже, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що транспортний засіб позивача у 2016 році був обєктом оподаткування транспортним податком.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову, оскільки відповідач не довів суду правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення від 29.06.2016 р. № 773-13.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Вільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12.12.2017 р. у справі №808/2857/17 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 12.06.2018 року.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: Н.П. Баранник