Справа № 444/3064/17
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 рокуЛьвів№ 876/4139/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Носа С.П.,
суддів: Сеника Р.П., Хобор Р.Б.,
за участю секретаря судового засідання - Джули В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 18 квітня 2018 року у справі № 444/3064/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС України про визнання незаконною та скасування постанови (рішення постановлене суддею Зеліско Р.Й. у м. Жовкві Львівської області згідно даних журналу судового засідання в 11 год. 31 хв., відомості про дату складання повного тексту постанови в матеріалах справи відсутні), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , Позивач) звернувся з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС України (далі Відповідач) про визнання незаконною та скасування постанови.
Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 18 квітня 2018 року адміністративний позов задоволено.
Скасовано постанову Львівської митниці Державної фіскальної служби України № 5807/20900/17від 19.12.2017 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн.
Справу про порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн.- закрито.
Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що вказане рішення є незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Жовківського районного суду Львівської області від 18 квітня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що на момент перетину кордону відповідних документів, що підтверджували б факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст. 460 МК України позивачем подано не було, а пояснення та копії документів, які були надані в подальшому позивачем не спростовують вчинення ним правопорушення.
Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що 14.11.2017 року о 09 год. 20 хв. громадянин України ОСОБА_1 в якості пасажира прямував у приватну поїздку з України до Республіки Польща через м/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС каналом позначеним символами червоного кольору «червоний коридор» в автомобілі «Mersedes-Benz Vito 115 CDI», р.н. НОМЕР_1 . Даний автомобіль переміщував на лаветі з р. н. НОМЕР_2 інший автомобіль, який є у несправному стані та належить позивачу, а саме: «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_3 . У ході митного контролю та оформлення було встановлено, що згідно АСМО «Інспектор» та ЦБД ЄАІС ДМСУ гр. ОСОБА_1 09.11.2014 року через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС смугою руху «зелений корвдор» в митному режимі «транзит» ввіз на митну територію України автомобіль «Opel Astra», р/н НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України.
Станом на 14.11.2017 року інформація в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України щодо вивезення за межі митної території України чи поміщення в інший митний режим автомобіля «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_3 , громадянином ОСОБА_1 відсутня.
Позивач не доставив транспортний засіб до органу доходів і зборів та перевищив встановлений МК України строк доставки транспортних засобів, що перебувають під митних контролем до органу доходів і зборів призначення, більш ніж на десять діб.
Даною постановою позивача визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 гривень України.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що усунення тих непереборних обставин, які виникли, потребувало певного часу для відновлення можливості позивачу перемістити транспортний засіб з метою забезпечення виконання вимог законодавства України щодо вивезення такого за межі митної території України, про що відповідача було повідомлено клопотаннями керівництва ОСОБА_1 , а саме Жовківським районним військовим комісаріатом Львівської області. Обставини непереборної сили, які існували у позивача, не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно зі статтею 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п`ять діб.
Відповідно до частини третьої статті 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу митного органу - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до положень частини 2 статті 95 Митного кодексу України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається час дії обставин, зазначених у статті 192 Митного кодексу України. Разом з тим нормами частини 1 статті 192 Митного кодексу України визначено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу, перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.
Порядком виконання митних формальностей передбачено, що відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31 травня 2012 року № 657 (далі - Порядок), обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.
Апеляційним судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач у справі є військовослужбовцем.
З матеріалів справи встановлено, що із наказу військового комісара Жовківського районного військового комісаріату Львівської області по стройовій частині № 8 від 18.03.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 призвано на військову службу рядовим ІНФОРМАЦІЯ_1 і він приступив до виконання службових обов`язків.
Транспортний засіб був ввезений 09.11.2014 року, оскільки як пояснив сам позивач, військовим керівництвом не заборонялося на той час військовослужбовцям перетинати державний кордон України і відповідно ввозити транспортні засоби в режимі транзит.
З клопотання Жовківського районного військового комісаріату № 2898 від 10.11.2014 року, тобто на наступний день після ввезення позивачем транспортного засобу, клопоталося перед начальником Львівської митниці ДФС про продовження терміну перебування автомобіля марки Opel Astra, номерний знак НОМЕР_3 на митній території України на час проведення мобілізації починаючи з 18 березня 2014 року до терміну демобілації солдата або закінчення антитерористичної операції на сході України.
Клопотання було мотивоване тим, що сталася обставина військової події внаслідок якої ОСОБА_1 був призваний на військову службу при частковій мобілізації для виконання свого конституційного обов`язку по захисту Вітчизни, незалежності України, а тому фізично не міг виконувати свої зобов`язання перед митним органом України про вивезення транспорту з території України.
На дане клопотання Львівською митницею ДФС жодним чином не було зреаговано, що підтверджується відсутністю будь-якого письмового документа в матеріалах справи.
19.03.2015 року ОСОБА_1 призвано Жовківським РВК водієм відділення забезпечення Жовківського районного військового комісаріату Львівської області ВОС-837037 А, що підтверджується наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) № 46 від 19.03.2015 року.
З витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 (по особовому складу) № 8-РС від 04.04.2016 року вбачається, що з позивачем було укладено контракт про проходження військової служби строком на шість місяців, а з витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 (по особовому складу) № 26-РС від 13.09.2016 року вбачається, що з ним укладено новий контракт про проходження військової служби строк на шість місяців з 04 жовтня 2016 року до 04 квітня 2017 року.
В подальшому з ОСОБА_1 укладено новий контракт про проходження військової служби строк на шість місяців з 04 квітня 2017 року до 04 жовтня 2017 року, що підтверджується копією витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 (по особовому складу) № 8-РС від 31.03.2016 року.
З копії довідки № 2172 від 07.10.2017 року вбачається, що позивач в період з 12.06.2017 року по 07.10.2017 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції, н. п. Торець, Донецької області.
11.11.2017 року ОСОБА_1 визнано таким, що справи та посаду здав і направлено для зарахування на військовий облік до Жовківського РВК Львівської області, виключено зі списків особового складу Жовківського РВК Львівської області. Його вислуга років у Збройних силах становить: календарна-03 роки 07 місяців 11 днів, пільгова- 07 місяців 20 днів, що стверджується копією з витягу з Наказу військового комісара Жовківського РВК Львівської області (по стройовій частині) № 150 від 11.11.2017 року.
Наведене дає підстави вважати, що позивач проходив військову службу з 18.03.2014 року до 11.11.2017 року.
Крім того слід врахувати твердження позивача про те, що військовим керівництвом було заборонено в тому числі і йому покидати протягом цього періоду територію України.
Частиною 11 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» визначено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, зокрема такі обов`язки: беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Окрім того, варто зазначити, що у визначенні «обставин непереборної сили», закріпленого у Порядку використано прислівник «зокрема», який уживається для підкреслення, виділення чого-небудь з-поміж однотипного. Таким чином, зазначене визначення містить невичерпний перелік обставин непереборної сили.
Видача акту індивідуальної дії, який є обов`язковим для виконання позивачем у справі, як військовослужбовцем, є надзвичайною та невідворотною подією, що виникла незалежно від волі особи.
Враховуючи, що Порядком встановлено невичерпний перелік обставин непереборної сили та надзвичайний та невідворотній характер події, що виникла незалежно від волі особи, апеляційний суд приходить до переконання про наявність обставин непереборної сили, що унеможливили виконання зобов`язання про транзит транспортного засобу.
Окрім того, пунктом 2 частини 1 статті 192 Митного кодексу України встановлено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.
По справі встановлено, що позивач таку вимогу закону дотримав і своєчасно повідомив митний орган про обставини, котрі перешкоджають своєчасному вивезенню транспортного засобу відповідним інформаційним повідомленням.
З урахуванням наведеного, безпідставними є доводи позивача про те, що оскаржувана постанова про адміністративні правопорушення є протиправною.
Відповідно до статті 242 КАС України Рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
З огляду на зазначене апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова в справі про порушення митних правил № 5807/20900/17 від 19.12.2017 року є протиправною та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись статтями 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС залишити без задоволення, рішення Жовківського районного суду Львівської області від 18 квітня 2018 року у справі № 444/3064/17 без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. П. Сеник
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 18 червня 2018 року.