Справа № 686/25195/16-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 червня 2018 року

м. Київ

справа №686/25195/16-а

провадження №К/9901/23056/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М.,

суддів Коваленко Н.В., Стародуба О.П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.03.2017 (колегія суддів у складі головуючого судді Полотнянка Ю.П., суддів Загороднюка А.Г., Драчук Т.О.) у справі №686/25195/16 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення певних дій.

I. ПРОЦЕДУРА

1. ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1; зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 з 12.07.2016.

2. Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.01.2017 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

3. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.03.2017 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким позов задоволено повністю: визнано протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 з 12.07.2016.

4. У поданій касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в липні 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому із заявою про призначення пенсії за віком за списком № 1.

6. Листом відповідача від 19.09.2016 у призначенні пенсії позивачу відмовлено з мотивів відсутності у ОСОБА_2 достатнього пільгового стажу роботи.

7. Позивач вважає, що пенсійний орган безпідставно не зарахував до пільгового стажу позивача стаж його роботи з 04.11.1997 по 03.06.1998 на посаді терміста в АТ «Східмашзавод».

8. З огляду на викладене, позивач вважає зазначене рішення відповідача незаконним, а тому звернувся до суду з даним позовом.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ.

9. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що матеріалами справи не підтверджено факт проведення атестації робочого місця, на якому позивач працював у період з 04.11.1997 по 03.06.1998, а відтак Пенсійний орган правомірно не зарахував зазначений період до пільгового стажу позивача.

10. Скасовуючи рішення суд першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції дійшов протилежного висновку та виходив з того, що атестація робочого місця, на якому позивач працював у період з 04.11.1997 по 03.06.1998, була проведена належним чином, зазначений факт підтверджується документально, а тому відповідачем безпідставно не зараховано зазначений період роботи до пільгового стажу позивача.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

11. Відповідач у своїй касаційній скарзі наголошує, що суд апеляційної інстанції дійшов безпідставних висновків щодо наявності факту проведення атестації робочого місця, на якому працював позивач у період з 04.11.1997 по 03.06.1998. Наявні в матеріалах справи документи висновок суду апеляційної інстанції не підтверджують, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

12. Позивач відзиву на касаційну скаргу до суду не подав.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

13. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

14. Згідно з п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

15. Як встановлено судами попередніх інстанцій, підставою для відмови в призначенні позивачу пільгової пенсії стало не зарахування Пенсійним органом стажу роботи позивача за період з 04.11.1997 по 03.06.1998 у зв'язку з відсутністю атестації робочих місць. З урахуванням вказаного періоду роботи загальний пільговий стаж позивача дає останньому право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

16. Суд першої інстанції зазначив, що уточнююча довідка від 15.03.2016 не є достатньою для зарахування пільгового стажу, оскільки документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

17. Поряд з цим, суд апеляційної інстанції зазначив, що у період з 04.11.1997 по 03.06.1998 позивач працював на посаді терміста в АТ «Східмашзавод». Професія терміста відноситься № 1 виробництв, робіт, професій і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР за № 10 від 26.01.1991 року, розділ XI, підрозділ 3а.

18. Факт роботи позивача підтверджується окрім трудової книжки також і довідкою про уточнюючий характер роботи від 15.03.2016, в якій вказано про проведення атестації робочого місця в 1997-1998 роки, технічною довідкою про характер роботи, що він виконував під час роботи на підприємстві та умови праці на ньому, архівною довідкою про трудовий шлях на підприємстві.

19. Колегія суддів Верховного Суду погоджується з твердженням суду апеляційної інстанції про те, що у довідці про уточнюючий характер роботи від 15.03.2016 чітко вказано про наявність атестації робочого місця в 1997-1998 роках.

20. Відсутність в матеріалах справи власне документів, на підставі яких була проведена атестація, жодним чином не свідчить, що така атестація не проводилась взагалі, оскільки наявні в матеріалах справи дозволяють стверджувати про факт проведення атестації робочого місця, на якому позивач працював в 1997-1998 роках. А тому, у вказаній частині висновок суду першої інстанції є необґрунтованим.

21. Наведене свідчить, що всі аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були перевірені та проаналізовані судом апеляційної інстанції, та їм була надана належна правова оцінка.

22. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.

23. Відповідно до ст. 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.

24. Як зазначено у ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

25. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

26. До повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об'єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

27. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.

28. Відповідно до ст. 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

29. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 341, 343, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому залишити без задоволення, а постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.03.2017 у справі №686/25195/16 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Н.В. Коваленко

Суддя О.П. Стародуб