Справа № 817/1240/18
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2018 року м. Рівне №817/1240/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Корецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Корецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у відмові призначити позивачу пенсію на пільгових умовах згідно зі статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зобов`язання відповідача зарахувати позивачу період роботи протягом 39 днів, а саме з 15 квітня 1987 року по 24 травня 1987 року, зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу пенсію відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з моменту звернення до відповідача, тобто з 18 вересня 2017 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у період з 15 квітня 1987 року по 24 травня 1987 року він брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а тому має право на зниження пенсійного віку на 8 років відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Так, 18 вересня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії із зменшення пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Однак, відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії із зменшення пенсійного віку, оскільки доданими до заяви довідками архівних установ підтверджується, що останній працював в зоні відчуження лише два дні 27 та 28 квітня 1987 року. Вказану відмову позивач вважає протиправною, оскільки доданими ним до заяви про призначення пенсії документами підтверджується його робота з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження протягом 39 днів, а саме: з 15 квітня по 24 травня 1987 року. При цьому, позивач стверджує, що наявність у нього посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ої категорії є достатньою підставою для призначення йому пенсії на пільгових умовах, оскільки наявність такого посвідчення підтверджує його право на пільги та компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема, щодо призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку. З наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 08 травня 2018 року позовна заява залишалася без руху та позивачу встановлювався строк для усунення її недоліків тривалістю 10 днів з дня вручення вказаної ухвали.

У встановлений судом строк позивач недоліки позовної заяви усунув та ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

06 червня 2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій останній заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Свої заперечення обґрунтовував тим, що відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 8 років учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів. Так, до заяви про призначення пенсії позивачем були додані архівні довідки, згідно з якими позивач брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС у період з 15 квітня 1987 року по 24 травня 1987 року. Разом з тим, у вказаних довідках зазначено дні виїзду позивача в зону підвищеної радіації №3 27 та 28 квітня 1987 року. Тобто, наданими позивачем документами підтверджується його робота у 1987 році у зоні відчуження лише протягом 2 календарних днів. З огляду на зазначене, відповідач вказує на відсутність підстав для призначення пенсії позивачу зі зменшенням пенсійного віку на 8 років, а тому просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 15.11.2002 (а.с.16).

23.05.2017 позивачу виповнилося 52 років.

18.09.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Листом за №3015/04 від 11.12.2017 відповідач 1 повідомив позивачу про відмову в призначені пенсії відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного стажу роботи в зоні відчуження (14 календарних днів). Із змісту листа слідує, що підставою для відмови позивачу в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 8 років слугувало те, що згідно з наданими ним довідками архівних установ днями його виїзду в зону підвищеної радіації №3 є 27.04.1987 та 28.04.1987, які були зараховані відповідачем до стажу роботи в зоні відчуження. Інші зони в документах військової частини не відображені. Всього період роботи позивача в зоні відчуження становить 0 років 0 місяців 2 дні. Періоди роботи з 15.04.1987 по 26.04.1987 та з 29.04.1987 по 24.05.1987 відповідачем до стажу роботи в зоні відчуження не зараховано, оскільки згідно з наданими документами місцем дислокації військової частини №38867, у складі якої позивач брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС було с. Оране, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно з статтею 15 Закону України Про пенсійне забезпечення умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України Про пенсійне забезпечення.

Статтею 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 №796-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон №796) визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зокрема, право на пенсію за віком чоловіки набувають при досягненні 60-річного віку та за наявності 15 років страхового стажу.

Відповідно до статті 55 Закону №796, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС:

- які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, мають право на зниження пенсійного віку на 10 років;

- які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, мають право на зниження пенсійного віку на 8 років;

- які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році, мають право на зниження пенсійного віку на 5 років.

З аналізу вищенаведеної статті Закону №796 можна дійти висновку, що з метою отримання пенсії із зменшенням пенсійного віку, особа, що претендує на її отримання, повинна відповідати певним критеріям, а саме: мати статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та працювати або проживати на територіях радіоактивного забруднення визначений вказаною нормою закону проміжок часу.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1).

Відповідно до п.2.1 Порядку №22-1, при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

З аналізу вказаної норми слідує, що учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС наділені альтернативою у виборі документів, які можуть бути подані ними до територіального органу Пенсійного фонду, для підтвердження свого статусу з метою призначення пенсії на пільгових умовах. Так, до заяви про призначення пенсії вказаною категорією осіб, окрім посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, додається один з наступних документів: довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Крім того, із конструкції вказаної норми також слідує, що в разі подання довідки архівної установи, в ній повинно бути зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Судом встановлено, що одночасно з заявою про призначення пенсії позивач надав відповідачу, зокрема:

- копію посвідчення учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС (категорія 2), серії НОМЕР_1 , виданого Рівненською обласною державною адміністрацією 15.11.2002 (а.с.16);

- копію довідки Відкритого акціонерного товариства «Здолбунівське автотранспортне підприємство 15662» від 22.11.2002 б/н (а.с.19);

- копію довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №866 від 11.05.2017 (а.с.20, далі архівна довідка №866);

- копію довідки Центрального архіву Міністерства оборони України №51/1/851 від 12.02.1997 (а.с.21, далі архівна довідка №51/1/851);

- копію Акта перевірки виплати заробітної плати учасника ліквідації аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 від 20.11.2002 №02/2783-01/17 (а.с.22);

- копію витягу з військового квитка серії НОМЕР_2 (а.с.23);

- копію архівної довідки Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області від 28.02.2018 №327 (а.с.24);

- копії відомостей про заробітну плату, видані архівним відділом Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області (а.с.26, 27).

Із змісту архівної довідки №51/1/851 слідує, що згідно з документами військової частини №38867 позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 15.04.1987 по 24.05.1987 та отримав дозу опромінення 10,0 рентген. Дні виїзду у зони (на об`єкти): робота в підвищеній радіаційній зоні №3 27, 28 квітня. Інші зони в документах військової частини не відображені. Місце дислокації частини за вказаний період: с. Оране.

Аналогічні відомості відображенні в архівній довідці №866.

Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 №106, села Оране Іванківського району Київської області відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Таким чином, архівними довідками №51/1/851 та №866 підтверджується робота позивача у 1987 році в зоні відчуження лише протягом двох календарних днів 27 та 28 квітня, що у відповідності до положень ст.55 Закону №796 є недостатнім для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 8 років.

При цьому, суд зауважує, що інші документи, додані позивачем до заяви про призначення пенсії, також не містять відомостей про період його роботи безпосередньо в зоні відчуження.

Посилання позивача на наявність у нього посвідчення ліквідатора аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії як безумовну підставу для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, суд вважає неприйнятним, з огляду на наступне.

За змістом ст.10 Закону №796, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Аналіз норми вказаної статті дозволяє прийти до висновку, що законодавець визначаючи статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС для громадян, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках не ставить у залежність набуття відповідного статусу із кількістю робочих днів, які відповідна особа перебувала на території радіоактивного забруднення, а лише вимагає підтвердження самого факту перебування особи у вказаний період на відповідній території.

В той же час, положення ст.55 Закону №796 встановлюють чіткі часові межі перебування та роботи особи на території радіоактивного забруднення, як однієї з умов, яка у сукупності із підтвердженням статусу особи, що постраждала в наслідок аварії на Чорнобильській АЕС, дає право на отримання пенсії із зменшенням пенсійного віку.

Зокрема, для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС:

- які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів вік виходу на пенсію зменшується на 10 років;

- які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів вік виходу на пенсію зменшується 8 років;

- які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році вік виходу на пенсію зменшується на 5 років.

Таким чином, встановлення періоду та кількості днів, які особа відпрацювала у зоні відчуження, є визначальним критерієм для визначення права такої особи на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку та загальної кількості років на яку особа має право зменшити вік виходу на пенсію.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, а відповідач, приймаючи спірне рішення про відмову в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому в задоволенні адміністративного позову належить відмовити повністю.

Відповідно до положень статті 139 КАС України, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми сплачено судового збору при звернені до суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 263 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Корецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , серія та номер паспорта громадянина України НОМЕР_3 );

2) відповідач Корецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (34700, Рівненська обл., м. Корець, вул. Старомонастирська, 8, ).

Повний текст рішення складено 18 червня 2018 року.

Суддя Комшелюк Т.О.