Справа № 815/1080/18
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1080/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Катаєвої Е.В.,

за участю секретаря - Левчук О.В.,

представника позивача -Ковальського В.Є.,

представника відповідачів - Кучеренка Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом Дочірнього підприємства «ЛИДЕР» (65496 Одеська область, Овідіопольський район, с/рада Таїровська, вул. Ак. Вільямса, 93, ) до Управління Укртрансбезпеки в Миколаївський області (54056, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 61), Управління Укртрансбезпеки в Одеській області (65014, м. Одеса, вул. Успенська,4) про визнання протиправними дій, скасування постанови та розрахунку,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось Дочірнє підприємство «ЛИДЕР» (далі - ДП «ЛИДЕР») з адміністративним позовом до Управління Укртрансбезпеки в Миколаївський області (далі - Управління в Миколаївський області), Управління Укртрансбезпеки в Одеській області (далі - Управління в Одеській області про визнання протиправними дій Управління в Миколаївській області щодо складання акту №0004089 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 22.12.2017 року, довідки про здійснення габаритно-вагового контролю від 22.12.2017 року, розрахунку НОМЕР_4 від 22.12.2017 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до актів від 22.12.2017 року №033420, №0004089, та акту №033420 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 22.12.2017 року; визнання протиправним та скасування розрахунку НОМЕР_4 від 22.12.2017 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до актів від 22.12.2017 року № №033420, 0004089; визнання протиправною та скасування постанови Управління в Одеській області №029532 від 30.01.2018 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 гривень.

Позивач зазначив, що 22.12.2017 року Управлінням в Миколаївській області здійснений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки VOLVOVNL, д/н НОМЕР_1, що належить ДП «ЛИДЕР», під час якого були складені зазначені акти від 22.12.2017 року №№033420, 0004089 та розрахунок НОМЕР_4 від 22.12.2017 року, на підставі яких Управлінням в Одеській області постановою від 30.01.2018 року застосований до ДП «ЛИДЕР» адміністративно-господарський штраф в сумі 1700 гривень.

Позивач вважає, що габаритно-ваговий контроль його транспортного засобу був здійснений з порушенням вимог законодавства, що регламентує проведення зважування вантажного автомобілю під час здійснення вказаного контролю, що потягло прийняття від 30.01.2018 року неправомірної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що з наданих відповідачем за його запитом квитанції зважувального засобу та актів неможливо встановити на якому пункті - стаціонарному чи пересувному, на яких вагах (з якими можливими чи допустимими похибками), та в якому режимі (в статичному режимі чи в русі) проводилося зважування. Квитанція зважувального засобу не містить підпису водія автомобіля, який було зважено, а тому така квитанція не може вважатися допустимим доказом реальної ваги транспортного засобу. Крім того, відповідачами не надано на його запит необхідних та допустимих доказів, які б свідчили про правильне виконання зважування автомобіля позивача та визначення його маси у відповідності до вимог чинного законодавства та методики, передбаченої вимогами п.п. 2 п.2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №879від 27.06.2007 року (далі - Порядок №879).

Позивач стверджує, що враховуючи, що задня вісь автомобілю є здвоєною, визначення загального навантаження на здвоєну вісь шляхом сумування осьових навантажень на кожну напіввісь є неправильним, про що також свідчить те, що загальна маса навантаженого транспортного засобу складала 23,64 тонн, в той час як Управлінням в Миколаївський області внаслідок окремого зважування шести напівосей та сумування результатів визначено загальну масу автомобіля 25,35 тонн. Позивач зазначив, що навіть при такому визначенні результатів зважування загальна маса транспортного засобу - 25,35 тонн та навантаження на першу вісь - 5,75 тонн не тільки не перевищують допустимих (40 тонн та 11тонн відповідно), а і є майже вдвічі меншими за допустимі.

На думку позивача, з наданих на його запит копій документів неможливо з'ясувати, яким чином Управлінням в Миколаївській області було визначено плату за проїзд за перевищення нормативних параметрів в розмірі 0,42 євро/км у рядку 2.2.1. розрахунку НОМЕР_4 від 22.12.2017 року. Незрозумілим є той факт, що для розрахунку плати за проїзд взято відстань 105 км, між якими точками, яким чином та відповідно до яких нормативних актів її було визначено. Враховуючи викладене, також були відсутні підстави для застосування адміністративно-господарського штрафу, а тому постанова Управління в Одеській області №029532 від 30.01.2018 року є протиправною. При цьому позивач зазначив, що порушення його прав відбулось і під час розгляду акту та прийняття постанови №029532 від 30.01.2018 року, оскільки лист про розгляд справи 30.01.2018 року був отриманий ним лише 03.02.2018 року, тобто після розгляду справ, чим порушено його право на участь у розгляді справи та надання пояснень, заперечень, використання правової допомоги. Прийнята постанова, яка оскаржується, не містить конкретної інформації про допущені ДП «ЛИДЕР» порушення законодавства.

Ухвалою суду від 28.03.2018 року було відкрито провадження по справі за адміністративним позовом ДП «ЛИДЕР» до Управління Укртрансбезпеки в Миколаївський області, Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про визнання протиправними дій, скасування постанови, розрахунку (а.с. 2-5).

Представник відповідачів надав до суду письмовий відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог ДП «ЛИДЕР» в повному обсязі (а.с. 80-86), а також заперечення на позов з урахуванням відповіді позивача на відзив (а.с. 132-133). У відзиві представник відповідачів зазначив, що 22.12.2017року Управлінням у Миколаївській області в пункті габаритно-вагового контролю було здійснено перевірку транспортного засобу, що належить ДП «ЛИДЕР». Після зведеного зважування було виявлено перевищення вагових параметрів на здвоєну ось. За результатами зважування було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 033420 від 22.12.2017 року, акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів №0004089 від 22.12.2017 року, довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0012707 від 22.12.2017 року, та рахунок НОМЕР_4 від 22.12.2017 року. Згідно із актом №0004089 від 22.12.2017 року та довідкою від 22.12.2017 року позивачем допущено перевищення вагових параметрів на здвоєну вісь, замість допустимих 16 тонн(+-2% похибки) навантаження становило 19600 кг, тобто на 3 тонни 600 кг більше дозволених нормативів.

Посилання позивача на відсутність затвердженої Мінекономіки методики проведення габаритно-вагового контрою представник відповідачів вважав необґрунтованою, оскільки вимога щодо наявності вказаної методики була викладена у п.19 Порядку №879, на який і посилається позивач, але постановою КМУ №671 від 30.08.2017 року зазначений пункт був виключений, тобто на момент проведення перевірки, пункт 19 Порядку №879 про методику був вже не актуальним.

У наданих до суду запереченнях на позов представник відповідачів зазначив, що на теперішній час іншої затвердженої методики не існує.

Представник відповідачів стверджує, що на момент здійснення перевірки, ваги були в справному стані, про що свідчить Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 34-00/1257, яке чинне з 18.04.2017 року до 18.04.2018 року, тому доводи позивача про невідповідність ваг, є безпідставними та не доведеними. Щодо посилання позивача на перевезення сипучих вантажів представник відповідачів зазначає, що згідно чинного законодавства та жодними вітчизняним чи міжнародним нормативним документом не передбачені виключення, застереження ПДР при перевезенні сипучих вантажів. Розрахунок плати за проїзд відбувся у відповідності до вимог Порядку №879.

Представник відповідачів просив не приймати до уваги доводи позивача щодо неповідомлення його про розгляд справи, оскільки згідно з «відстеженням поштового відправлення» були неодноразові спроби його вручення, тобто ДП «ЛИДЕР» як юридична особа повинна була забезпечити отримання поштової кореспонденції за юридичною адресою.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив (а.с. 127-130), в якому додатково зазначив, що з наданих Управлінням в Миколаївській області документів не вбачається, що ним використовувалась методика, затверджена спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології для визначення фактичної маси транспортного засобу позивача та навантаження на окремі осі. Виключення пункту 19 Порядку №879 свідчить лише про те, що Кабінетом Міністрів України усунуто вимогу про використання двох різних методик, затверджених різними центральними органами виконавчої влади, а не про те, що ним прийнято рішення про відсутність необхідності у застосуванні будь-яких методик при здійсненні габаритно-вагового контролю.

Щодо вимірювального і зважувального обладнання представник позивача звернув увагу на те, що Управління в Миколаївський області дійсно надало свідоцтво про перевірку засобу вимірювальної техніки, проте не надало доказів того, що саме ці ваги використовувались в місці проведення габаритно-вагового контролю, вказаному в Акті №0004089 від 22.12.2017 року для зважування автомобіля позивача. Крім того, ваги, вказані у наданій Управлінням в Миколаївський області копії свідоцтва про повірку, не відповідають вимогам законодавства щодо обладнання, яке повинно застосовуватися для обладнання пересувного пункту габаритно-вагового контролю та не передбачені для зважування транспортних засобів у русі, оскільки їх метрологічна атестація для такого способу зважування не проведена.

В судовому засіданні 04.06.2018 року представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив.

В судовому засіданні 04.06.2018 року представник відповідачів заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі з підстав, зазначених у письмовому відзиві на адміністративний позов.

Спірні правовідносини щодо здійснення державного контролю на автомобільному транспорті виникли між позивачем, який є суб'єктом господарювання - ДП «ЛИДЕР», , та суб'єктами владних повноважень Управлінням Укртрансбезпеки в Миколаївський області, Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області, які є територіальними органами Укртрансбезпеки,

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з п.8 вказаного Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Підпунктом 15 п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування;

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року (далі Порядок №1567), визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Відповідно до пунктів 3,4 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи, які здійснюють контроль шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку № 1567 встановлений виключний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів. Згідно з п.16 під час рейдової перевірки може проводитись габаритно-ваговий контроль.

Судом встановлено, що 22.12.2017 року під час рейдової перевірки головними спеціалістами відділу державного контролю та нагляду Управління у Миколаївській області - Величком В.С. та ОСОБА_3 в пункті габаритно-вагового контролю, що знаходиться на ділянці а/д Н-24, 211 км + 920 м, згідно направлення на перевірку № 010479 від 15.12.2017 року, було здійснено перевірку транспортного засобу марки VOLVOVNL, д/н НОМЕР_1, що належить ДП «ЛИДЕР».

За результатами зважування складені довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0012707 від 22.12.2017 року, акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів №0004089 від 22.12.2017 року, відповідно до з яких ДП «ЛИДЕР» допущено перевищення вагових параметрів на здвоєну вісь, замість допустимих 16 тонн(+-2% похибки) навантаження становило 19600 кг, тобто на 3 тонни 600 кг. більше дозволених нормативів. Згідно з довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0012707 від 22.12.2017 року, повна маса транспортного засобу була визначена на рівні 25,35 тонн шляхом складання навантаження на осі (а.с.121,122).

Також посадовими особами Управління в Миколаївський області складений акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 033420 від 22.12.2017 року, в якому зазначено про перевищення вагових обмежень при перевезенні позивачем вантажу та відсутній дозвіл, що дає право на рух автомобільними дорогами загального користування з перевищенням вагових обмежень (а.с.19,120).

На підставі актів працівниками Управління в Миколаївській області складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 22.12.2017 року, яким ДП «ЛИДЕР» нараховано плату за проїзд в розмірі 132,30 євро за фактично пройдену відстань 105 км (а.с.123).

Постановою Управління в Одеській області про накладення адміністративно-господарського штрафу №029532 від 30.01.2018 року до ДП «ЛИДЕР» на підставі акту від 22.12.2017 року №033420 застосовано у відповідності до ч.1 абз.3 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" адміністративно-господарський штраф у розмірі 1700 грн. (а.с.25).

Частина 1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлює відповідальність автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт у вигляді адміністративно - господарських штрафів, зокрема, за надання послуг з перевезень вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, застосовується штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абз.3 ч.1 ст.60).

Дослідивши надані сторонами докази суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року, визначені повноваження Укртрансбезпеки, яка відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування (пп.15.п.5 Положення).

Згідно з п.1 Порядку №879 цей Порядок визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Підпунктом 4 п.2 Порядку №879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пунктів 12, 13, 14 зазначеного Порядку, вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані. Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю визначаються Мінінфраструктури.

Згідно з п. 28 Порядку № 879, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 року).

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 тонн або фактичною масою понад 24 тонн автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Пунктом 21 Порядку №879 передбачено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. У разі наявності підозри щодо перевищення нормативних габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, працівники пунктів габаритно-вагового контролю проводять його повторне зважування.

Враховуючи наведені норми законодавства, а також те, що відповідно до пп.15 п.5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті відповідно до покладених на Укртрансбезпеку завдань вона здійснює, зокрема, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, здійснення Управлінням в Миколївський області - територіальним органом Укртрансбезпеки габаритно-вагового контролю відносно позивача, за результатами якого ним були складені 22.12.2017 року акти №0004089, №033420, розрахунок НОМЕР_4, довідка про здійснення габаритно-вагового контролю, входить до повноважень Управління в Миколаївський області, а тому позовні вимоги позивача в частині визнання неправомірними дій Управління у Миколаївській області щодо складення вказаних актів, довідки та розрахунку не підлягають задоволенню.

Зазначені документи, які складені під час габаритно-вагового контролю не є рішеннями суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому їх висновки не можуть бути предметом спору. Оцінка вказаних документів, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо їх складання, викладення у ньому висновків перевірки, надається судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі таких документів, у даному випадку постанови Управління в Одеській області №029532 від 30.01.2018 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 гривень.

Оцінюючи обставини здійснення габаритно-вагового контролю, складені за його результатами документи, суд дійшов висновку, що вони не могли бути підставою для прийняття Управлінням в Одеській області постанови №029532 від 30.01.2018 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 гривень, виходячи з наступного.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2, маса без навантаження автомобіля VOLVOVNL становить 7500 кг (а.с. 60). Згідно з накладної №26 від 22.12.2017 року (а.с. 59) ДП «ЛИДЕР» перевозився щебінь, загальною масою 16140 кг. Отже, маса транспортного засобу з вантажем мала становити 23640 кг.

У довідці №0012707 від 22.12.2017 року зазначено, що повна маса транспортного засобу становила 25,35 тонн, що ставить під сумнів результати зважування вантажного автомобілю на приладу обліку, яким це зважування здійснювалось, та його технічна справність.

Згідно статті 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації.

Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Відповідно до п. 12 Порядку №879, вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Відповідачем в обґрунтування правомірності та правильності зважування вантажного автомобілю позивача 22.12.2017 року надано до суду копію свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки № 34-00/1257 від 18.04.2017 р., яке видало ДП «Укрметртестстандарт» на ваги пересувні автомобільні типу CHEKLODE FREEWEIGH заводський № НОМЕР_3.

Проте матеріали габаритно-вагового контролю відносно вантажного автомобіля позивача, складені 22.12.2017 року, а саме акти № 033420, №0004089, довідка №0012707 та рахунок НОМЕР_4, не містять посилань на те, що захід контролю транспортного засобу, здійснювався саме за допомогою ваг пересувних автомобільних типу CHEKLODE FREEWEIGH заводський № НОМЕР_3.

Крім того, згідно з актом №0004089 від 22.12.2017 року та довідкою №0012707 від 22.12.2017 року позивачем допущено перевищення вагових параметрів на здвоєну вісь, замість допустимих 16 тонн(+-2% похибки) навантаження становило 19600 кг, тобто на 3 тонни 600 кг. більше дозволених нормативів. Разом з тим зважування відбувалося окремо по напівосям кожної осі і в подальшому сумувалося. Згідно п. 9 Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від №255 від 28.07.2016 року, вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 % та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником. Таким чином, зазначеним нормативним положенням чітко визначено, що вагове обладнання повинно забезпечувати саме поосьове зважування у русі транспортного засобу. При цьому суд зазначає, що Порядком № 879 передбачена наявність методики, на підставі якої проводиться процес вимірювання (зважування) габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на осі транспортного засобу, проте станом на момент проведення відповідного зважування така методика затверджена не була.

Суд вважає, що представник відповідачів, які є суб'єктами владних повноважень та на які відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень покладений обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не надав суду достатніх та допустимих доказів, які б свідчили про те, що дійсно було перенавантаження на здвоєну вісь автомобіля, а також про те, на якому саме вимірювальному засобі здійснено габаритно-ваговий контроль та він на момент його проведення був справним, відповідав вимогам законодавства щодо його перевірки.

Таким чином, відповідачем не доведено достовірність та правильність результатів вимірювань при здійсненні зважування транспортного засобу та визначенні навантажень на осі транспортного засобу та його загальної ваги. При цьому суд також вважає обґрунтованими доводи позивача про недоведеність відповідачем правильності застосування ставок плати за проїзд.

Пунктом 2 Ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №879від 27.06.2007 року, визначено, що при перевищенні допустимих осьових навантажень від 10 до 20 відсотків включно застосовується ставка плати за кожен кілометр відстані в розмірі 0,27 євро. За перевищення допустимих осьових навантажень понад 20 відсотків застосовується ставка плати в розмірі 0,15 євро за кілометр за кожні 5 відсотків. Між тим, Управлінням у Миколаївській області за перевищення нормативних параметрів на здвоєну вісь на 22,5%, яке зазначено в акті №0004089 від 22.12.2017 року, нарахована плата у розмірі 0,42 євро/км, що не відповідає положенням Ставок.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправною та скасування постанови Управління в Одеській області №029532 від 30.01.2018 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 гривень, яка є рішенням суб'єкта владних повноважень за результатами здійснення габаритно-вагового контролю.

Інші документи, складені під час здійснення габаритно-вагового контролю 22.12.2017 року акти №0004089, №033420, довідка №0022707 та розрахунок НОМЕР_4 не є актами індивідуальної дії у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України.

Обов'язковою ознакою акту індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення.

Обов'язковою ознакою дій, рішень суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер, тобто акт індивідуальної дії розумінні п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України є актом органів державної влади та посадових осіб, що встановлює, змінює або припиняє права та обов'язки певної особи (певного кола осіб). За своєю юридичною природою правовий акт індивідуальної дії є актом застосування правової норми до конкретних фактичних обставин, що тягнуть виникнення, зміну або припинення правовідносин між персонально визначеними особами, на яких поширюється дія такого акта.

З урахуванням викладеного не підлягають задоволенню вимоги позивача про скасування розрахунку від 22.12.2017 року плати за проїзд та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування згідно актів від 22.12.2017 року № №033420, 0004089, якій не є актом індивідуальної дії, сам по собі не несе правових наслідків для позивача, а лише визначає розмір шкоди, заподіяний автомобільним дорогам, яка може бути стягнута з особи, яка причинила таку шкоду лише в судовому порядку, при наявності встановлення вини щодо завдання вказаної шкоди. Проте суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено завдання шкоди автомобільним дорогам позивачем при здійсненні ним перевезення вантажу транспортним засобом марки VOLVOVNL, д/н НОМЕР_1 22.12.2018 року, відносно якого здійснений габаритно-ваговий контроль Управлінням в Миколаївський області.

Висновок суду про визнання протиправною та скасування постанови Управління в Одеській області №029532 від 30.01.2018 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 гривень ґрунтується також на тому, що вказане рішення суб'єкта владних повноважень не відображає складу правопорушення та посилання на нормативний акт, який порушив позивач.

В оскаржуваній постанові Управління у графі щодо допущеного правопорушення зазначено « 22.12.17р., Миколаївська обл, (Підстава: Акт від 22.12.17р. №033420). Таке рішення не відповідає вимогі його обґрунтованості та прийняття з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, які повинні бути відображені в постанові.

При цьому в акті від 22.12.17р. №033420, на який міститься посилання в постанові №029532 від 30.01.2018 року, також відсутнє посилання на нормативний акт, який порушив позивач.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправною та скасування постанови Управління в Одеській області №029532 від 30.01.2018 року про застосування адміністративно- господарського штрафу в сумі 1700 гривень.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За приписами ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з платіжним дорученням №549від 12.03.2018 року (а.с. 13),позивачем було сплачено судовий збір в загальному розмірі 3524,00 грн.

Судом встановлено, що у відповідності до абз. 1 п. 8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 року "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області, Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, проте територіальні органи створено без статусу юридичної особи.

При цьому Державна служба з безпеки на транспорті є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства.

Враховуючи викладене, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення з Державної служби з безпеки на транспорті, за рахунок її бюджетних асигнувань, на користь позивача витрат зі сплати судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Керуючись статтями 2,3,6,7,8,9,12,139,241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Дочірнього підприємства «ЛИДЕР» (65496 Одеська область, Овідіопольський район, с/рада Таїровська, вул. Ак. Вільямса, 93, ) до Управління Укртрансбезпеки в Миколаївський області (54056, м.Миколаїв, вул. Космонавтів, 61), Управління Укртрансбезпеки в Одеській області (65014, м.Одеса, вул. Успенська,4) про визнання протиправними дій, скасування постанови та розрахунку - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки в Одеській області №029532 від 30.01.2018 року про застосування адміністративно- господарського штрафу в сумі 1700 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державної служби з безпеки на транспорті (03135, м.Київ, проспект Перемоги, б. 14, ) за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь Дочірнього підприємства «ЛИДЕР» (65496 Одеська область Овідіопольський район, с/рада Таїровська, вул. Ак. Вільямса, 93, ) судовий збір у розмірі 1762,00 грн. (тисяча сімсот шістдесят дві гривні00 коп.).

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.