Справа № 802/342/17-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/342/17-а

Головуючий у 1-й інстанції:

Чернюк Алла Юріївна

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

12 червня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Загороднюка А.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника позивача: Чернецького Р.В.,

представника відповідача: Матящук Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу північного офісу Держаудитслужби в особі управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року (повний текст якої складено в м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області до північного офісу Держаудитслужби в особі управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до північного офісу Держаудитслужби в особі управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представник позивача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просила суд залишити її без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року - без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що що в період з 28.09.2016 по 21.12.2016 працівниками управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області на виконання п. 1.1.6.1 Плану контрольно-ревізійної роботи ДФІ у Вінницькій області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ТУ ДСА України у Вінницькій області за період з 01.01.2014 по 01.09.2016.

За результатами ревізії 28.12.2016 складений акт №80-30/2, яким зафіксовано виявлені під час ревізії порушення.

Вказаний акт отриманий позивачем 28.12.2016, що підтверджується підписом начальника ТУ ДСА України у Вінницькій області В.В. Білика.

Листом від 10.01.2017 № 04-33/70 ТУ ДСА України у Вінницькій області направило на адресу управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області заперечення на акт ревізії.

Вказані заперечення відповідач не прийняв, про що зазначено у висновку на заперечення до акта ревізії фінансово-господарської діяльності ТУ ДСА у Вінницькій області від 20.01.2017, затверджений начальником управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області О.В. Вахновською.

На підставі акта ревізії управлінням Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області направлено на ім'я начальника ТУ ДСА у Вінницькій області Білика В.В. вимогу від 20.01.2014 № 26-02-08-14/341 «Про усунення виявлених порушень», відображених в акті ревізії від 28.12.2016 № 08-30/2.

Незгода позивача із висновками, викладеними в акті ревізії від 28.12.2016 № 08-30/2 та вимогами щодо усунення виявлених порушень, викладених у абзацах 3, 4, 5 листа-вимоги управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області від 20.01.2017 №26-02-08-14/341 «Про усунення виявлених порушень», зумовила його звернення до суду із цим адміністративним позовом.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» № 2939-XII від 26.01.1993.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

За приписами ст. 4 Закону № 2939-XII інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закон України №2939-ХІІ орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль та контроль за: цільовим та ефективним використанням коштів державного і місцевих бюджетів.

Положеннями частини 1 статті 10 Закону України №2939-ХІІ визначені повноваження органу державного фінансового контролю під час проведення перевірки, а саме: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо) (п.1); одержувати від службових і матеріально відповідальних осіб об'єктів, що контролюються, письмові пояснення з питань, які виникають у ході здійснення державного фінансового контролю (п.6); пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства (п.7); звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (п.10); при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку (п.13).

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.215 № 868 утворено Державну аудиторську службу України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів, реорганізувавши Державну фінансову інспекцію шляхом перетворення.

Відповідно до Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43 (далі - Положення № 43), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Основними завданнями Держаудитслужби є, зокрема, здійснення державного фінансового контролю, спрямованого на оцінку ефективного, законного, цільового, результативного використання та збереження державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, досягнення економії бюджетних коштів.

Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 № 266 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби» утворено як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Державної аудиторської служби, в тому числі Північний офіс Держаудитслужби. Відповідно до вказаної постанови реорганізовано територіальні органи Державної фінансової інспекції, в тому числі і Державну фінансову інспекцію у Вінницькій області, шляхом їх приєднання до відповідних міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби. Таким чином, Державну фінансову інспекцію у Вінницькій області реорганізовано, шляхом її приєднання до Північного офісу Держаудитслужби.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 519-р функції і повноваження Державної фінансової інспекції України, що припиняється, покладено на Державну аудиторську службу України.

Відповідно до п. 1 Положення про Північний офіс Держаудитслужби, затвердженого наказом Держаудитслужби України від 02.06.2016 № 23 (у редакції наказів Держаудитслужби від 04.08.2016 № 53, від 20.10.2016 № 112) Північний офіс Держаудитслужби (далі - Офіс) підпорядковується Держаудитслужбі та є її міжрегіональним територіальним органом. У складі Офісу утворюються як структурні підрозділи управління у Вінницькій, Житомирській, Черкаській, Чернігівській областях.

Процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), а на підставі рішення суду - в інших суб'єктів господарювання, визначено в Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550.

Відповідно до пункту 16, пункту 35 Порядку №550 ревізія проводиться шляхом: документальної перевірки, що передбачає контроль за установчими, фінансовими, бухгалтерськими (первинними і зведеними) документами, статистичною, фінансовою та бюджетною звітністю, господарськими договорами, розпорядчими та іншими документами об'єкта контролю, пов'язаними з плануванням і провадженням фінансово-господарської діяльності, веденням бухгалтерського обліку, складенням фінансової звітності (п.16). Результати ревізії оформляються актом, який складається посадовими особами контролюючого органу, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта.

Згідно з пп. 9 п. 4 Положення № 43 Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань: вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме:

вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог;

звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів;

застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства;

передає в установленому порядку правоохоронним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь;

Водночас, відповідно до вимог підпункту 16 п. 6 Положення № 43 Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.

Наведені вище норми кореспондуються з приписами пункту 7 статті 10 Закону №2939-XII, згідно з якими органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Аналіз наведених норм дає суду підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Наведене свідчить про наявність в органу державного фінансового контролю права пред'являти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово відшкодувати виявлені в ході перевірки збитки.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, а отже, у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Дана правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права викладена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня 2014 року (справи № 21-40а14, 21-632а14), від 13 травня 2014 року (справа № 21-89а14) від 16 вересня 2015 року (справа № 21-1380а15).

Як уже зазначалося, на підставі акта ревізії управлінням Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області направлено на ім'я начальника ТУ ДСА у Вінницькій області Білика В.В. вимогу від 20.01.2014 № 26-02-08-14/341 «Про усунення виявлених порушень», відображених в акті ревізії від 28.12.2016 № 08-30/2.

Відповідно до вимог щодо усунення виявлених порушень, викладених у абзацах 3, 4, 5 листа-вимоги, які є предметом оскарження в цій справі зазначено:

в порушення вимог п. 2 наказу Міністерства праці України від 02.10.1996 № 77 «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, прокуратури, судів та інших органів», яким передбачено преміювання робітників залежно від їх вкладу в кінцеві результати роботи, на підставі наказів голів місцевих судів, у жовтні 2014 року проведені нарахування одноразових премій до Дня юриста робітникам місцевих загальних судів, які не відносяться до вказаних категорій (прибиральник службових приміщень, робітник по обслуговуванню приміщень та споруд, водій, опалювач, кур'єр), що призвело до зайвої виплати премії на загальну суму 57941 грн., сплати єдиного соціального внеску на загальну суму 20660,21 грн.;

через завищення ДП «Інформаційні системи» вартості послуг з системного забезпечення документообігу, централізованого адміністрування мереж, інформаційних ресурсів та технічної підтримки місцевих загальних судів Вінницької області зайво витрачено 31360,4 грн., чим порушено вимоги ч. 7 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.п. 2.14, 2.15 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88;

в порушення вимог п. 23 ч. 2, п. 5 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010, ст. 9 Закону України від 08.07.2011 «Про судовий збір» не забезпечено перерахування до державного бюджету помилково зарахованих адміністративних штрафів та судового збору, внаслідок чого державним бюджетом недоотримано доходів на суму 11208,16 грн.

Надаючи оцінку вимозі відповідача щодо порушень, викладених в абзаці 3 спірної вимоги (зайвої виплати премій в жовтні 2014 року до дня юриста робітникам), суд виходив з такого.

В акті ревізії орган державного фінансового контролю зазначає, що відповідно до наказу Адміністрації у від 16.10.2014 №39 нарахування премії здійснювалось на підставі Положення про преміювання працівників Державної судової адміністрації України та її територіальних управлінь, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 13.10.2014 №616/к (далі - Положення про преміювання), яке розроблено, зокрема, відповідно до наказу Міністерства праці України від 02.10.1996 №77 «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» (Наказ № 77).

При цьому, як зазначає відповідач Наказом №77 не передбачено премії з нагоди державних, професійних свят та ювілейних дат.

З огляду на те, що відповідно до Національного класифікатора України Класифікатор професій ДК 003:2010, затвердженого Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.07.2010 №327 робітники наскрізних професій не відносяться до професійної групи «Професіонали» та до категорії юриста, на переконання відповідача, проведення виплат премій в жовтні 2014 до дня юриста робітникам є неправомірним.

Однак, з такими висновками органу державного фінансового контролю суд не погоджується з огляду на таке.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР (Закон України №108/95-ВР) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Судом встановлено, що ТУ ДСА України у Вінницькій області у жовтні 2015 році проведено виплату одноразових премій до Дня юриста працівникам місцевих загальних суддів Вінницькій області, в тому числі прибиральникам службових приміщень, робітникам по обслуговуванню приміщень та споруд, опалювачам, кур'єрам, водіям.

Пунктом 1 наказу Міністерства праці України «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» від 02.10.1996 №77 (в редакції, чинній на момент проведення видатків) затверджено схеми посадових окладів робітників (додаток 1-3 до положення).

Так, вказані вище категорії працівників належать до робітників, оскільки схеми їх посадових окладів визначені у додатку 2 (прибиральник службових приміщень, робітник по обслуговуванню приміщень та споруд, опалювач, кур'єр) та у додатку 3 (водій).

Водночас підпунктом «ж» пункту 2 наказу Міністерства праці України від 02.10.1996 №77 «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» надано право керівнику в межах установлених фондів оплати праці та граничної чисельності працівників: визначати робітникам розмір премії залежно від їхнього вкладу в кінцеві результати роботи. Конкретний розмір премії робітників граничними розмірами не обмежується.

Відповідно до частини 5 статті 152 Закону України №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» керівник апарату суду призначає на посаду та звільняє з посади працівників апарату суду, застосовує до них заохочення та накладає дисциплінарні стягнення.

Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників місцевих загальних судів Вінницької області визначаються у положенні про преміювання відповідного суду та здійснюється на підставі наказу, виданого керівником апарату суду, невід'ємною частиною якого є подання заступника керівника апарату суду щодо вкладу відповідних працівників у кінцеві результати роботи суду.

Усі накази, що стосувалися преміювання робітників, містять посилання на положення наказу Міністерства праці України «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» від 02.10.1996 №77.

Робітники вказаних професій, виконуючи свої службові обов'язки, здійснюють вклад у загальні результати роботи, отож керівники бюджетних установ, у разі наявності відповідних фінансових ресурсів, не обмежені у праві преміювати зазначені категорії працівників, в тому числі і до Дня юриста.

Накази місцевих судів Вінницької області про преміювання працівників у жовтні 2014 року до Дня юриста є чинними та не визнавалися незаконними, а відтак є обов'язковими до виконання.

Крім того, варто зазначити, що виплата зазначених премій кореспондується із позицією органів Державної служби з питань праці.

Відповідно до наявного в матеріалах справи листа управління Держпраці у Волинській області від 17.11.2016 № 2538/01-06.1 орган Держпраці роз'яснив, що нарахування і виплата премії державним службовцям, службовцям та робітникам до професійних свят у 2014-2015 роках не суперечить законодавству.

На підставі вищевикладеного, суд приходить висновку, що ТУ ДСА України у Вінницькій області у жовтні 2015 року правомірно проведено виплату одноразових премій до Дня юриста обслуговуючим працівникам, оскільки виплата таких премій здійснювалась виключно на підставі наказів, та подань виданих керівниками апаратів місцевих загальних суддів Вінницької області та погодженими у встановленому порядку головами відповідних суддів (а.с.179-228 Тому 1), а відтак вимога Північного офісу Держаудитслужби в цій частині є протиправною та підлягає скасуванню.

Стосовно порушень, викладених у абзаці 4 спірної вимоги - завищення ДП «Інформаційні судові системи» вартості послуг із системного супроводу програмного забезпечення документообігу, централізованого адміністрування мереж, інформаційних ресурсів та технічної підтримки місцевих загальних судів Вінницької області, суд зазначає таке.

Підставою для винесення вимоги в цій частині став висновок органу фінансового контролю про те, що внесення комітетом конкурсних торгів Адміністрації недостовірних даних до технічних вимог документації конкурсних торгів по закупівлі послуг у сфері інформаційних технологій і стосовно комп'ютерної техніки, інші, (послуги з системного супроводу програмного забезпечення документообігу, централізованого адміністрування мереж, інформаційних ресурсів та технічної підтримки місцевих загальних судів Вінницької області, далі - Системний супровід 2014), в частині необґрунтованого збільшення чисельності суддів на 17 осіб, призвело до порушення вимог ч. 1 ст. 3, п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про здійснення державних закупівель» та укладання договору з ДП «Інформаційні судові системи» від 28.05.2014 №152-14 (Договір №152-14) із завищеною вартістю послуг.

З таким висновком органу фінансового контролю не погоджується з наступних мотивів.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про здійснення державних закупівель» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) документація конкурсних торгів повинна містити:

- інформацію про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі, у тому числі відповідну технічну специфікацію (у разі потреби - плани, креслення, малюнки чи опис предмета закупівлі). При цьому технічна специфікація повинна містити: детальний опис товарів, робіт, послуг, що закуповуються, у тому числі їх технічні та якісні характеристики; вимоги щодо технічних і функціональних характеристик предмета закупівлі у разі, якщо опис скласти неможливо або якщо доцільніше зазначити такі показники; посилання на стандартні характеристики, вимоги, умовні позначення та термінологію, пов'язану з товарами, роботами чи послугами, що закуповуються, передбачені існуючими міжнародними або національними стандартами, нормами та правилами. Технічна специфікація не повинна містити посилання на конкретні торговельну марку чи фірму, патент, конструкцію або тип предмета закупівлі, джерело його походження або виробника. У разі якщо таке посилання є необхідним, воно повинно бути обґрунтованим, а специфікація повинна містити вираз "або еквівалент". Технічні, якісні характеристики предмета закупівлі повинні передбачати необхідність застосування заходів із захисту довкілля;

- кількість товару та місце його поставки.

Встановлено, що ТУ ДСА України у Вінницькій області у 2014 році було проведено процедуру закупівель на закупівлю «Послуги у сфері інформаційних технологій і стосовно комп'ютерної техніки, інші, н. в. і. у (ДК 016:2010-62.09.02) (послуги з системного супроводу програмного забезпечення документообігу, централізованого адміністрування мереж, інформаційних ресурсів та технічної підтримки місцевих судів Вінницької області)».

Закупівля зазначених послуг здійснювалась на очікувану вартість відповідно до кошторисних призначень на відповідний бюджетний рік.

Як зазначив позивач, при підготовці документації конкурсних торгів при закупівлі «Послуги у сфері інформаційних технологій і стосовно комп'ютерної техніки, інші, н. в. і. у (ДК 016:2010-62.09.02) (послуги з системного супроводу програмного забезпечення документообігу, централізованого адміністрування мереж, інформаційних ресурсів та технічної підтримки місцевих судів Вінницької області)» було заплановано здійснити закупівлю з розрахунку 197 суддів у зв'язку із запланованим збільшенням штату суддів відповідно до наказу ДСА України від 13.07.2012 № 83.

На виконання вимог ч. 2 ст. 22 Закону України «Про здійснення державних закупівель» ТУ ДСА України у Вінницькій області зазначило у документації конкурсних торгів інформацію про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі, в тому числі відповідну технічну специфікацію щодо предмета закупівлі.

Надання послуг із системного супроводу програмного забезпечення документообігу, централізованого адміністрування мереж, інформаційних ресурсів та технічної підтримки місцевих загальних судів Вінницької області здійснюється з урахуванням сукупності критеріїв визначальною з яких є фактична кількість користувачів автоматизованої системи документообігу суду.

Відповідно до наявного в матеріалах справи додатку №4 «Технічні, якісні та кількісні характеристики послуг» документації конкурсних торгів визначена початкова (фактична) кількість користувачів, що складала 528 одиниць (копія додається), з розрахунку на яких і здійснювалась закупівля вищевказаних послуг. Як зазначив позивач, після укладення договору було проведено консультації з переможцем стосовно обсягу послуг, що надаватимуться, де останнім було повідомлено, що кількість суддів не впливає на об'єм наданих послух, а визначальним показником при формуванні ціни є фактична кількість користувачів.

Загальна вартість робіт (послуг) у сфері інформаційних технологій «Послуги у сфері інформаційних технологій і стосовно комп'ютерної техніки, інші, н. в. і. у (ДК 016:2010-62.09.02) (послуги з системного супроводу програмного забезпечення документообігу, централізованого адміністрування мереж, інформаційних ресурсів та технічної підтримки місцевих судів Вінницької області)» відповідно до договору № 152-14 від 28.05.2014 в актах здачі-приймання робіт (надання послуг) за період з червня по грудень 2014 року (а. с. 34-40 Тому 2) зазначена із розрахунку кількості послуг з технічної підтримки в розрізу кожного місцевого загального суду Вінницької області

Зазначаючи про завищення вартості послуг, відповідач поряд із цим не посилається на будь-яку інформацію, отриману від ДП «Інформаційні судові системи».

З огляду на викладене, суд вважає, що висновки контролюючого органу про завищення вартості послуг за період з червня по грудень 2014 року, є необґрунтованими, а вимога в цій частині протиправною та такою, що підлягає скасуванню

Стосовно неперерахування до державного бюджету помилково зарахованих адміністративних штрафів та судового збору, суд зазначає таке.

Відповідачем згідно з наданою під час ревізії Інформації про рух грошових коштів на депозитному рахунку ТУ ДСАП у Вінницькій області, підписаної головним бухгалтером Ліщишиною В.М. та відповідальним виконавцем Чернецьким Р.В., аналітичної довідки по субрахунку 672 «Розрахунки за депозитними сумами» станом на 31.08.2016 та казначейських виписок по депозитному рахунку зроблено висновок про помилкові зарахування на депозитний рахунок саме судового збору та адміністративних штрафів.

На переконання органу фінансового контролю, оскільки помилково зараховані кошти на депозитний рахунок позивача станом на 01.09.2016 та на час завершення ревізії (28.12.2016) не повернуто юридичним та фізичним особам (платникам), а джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України є судовий збір, а згідно п. 23 ч. 2 ст. 29 Бюджетного кодексу кошти від санкцій (штрафи, пеня тощо), що застосовуються відповідно до закону належать до доходів загального фонду Державного бюджету України, останнім недоотримано доходів на суму 11208,16 грн.

З вказаним висновком суд не погоджується з огляду на таке.

При обслуговуванні депозитного рахунку ТУ ДСА у Вінницькій області зобов'язане дотримуватись вимог Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21.01.2004 №22 (далі - Інструкція №22)

Згідно з визначеннями, наведеними в п. 1.4 Інструкції №22, -.

неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі;

неналежний платник - особа, з рахунку якої помилково або неправомірно переказана сума коштів;

неналежний стягувач - особа, що не має визначених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" підстав для ініціювання переказу коштів з рахунку платника;

Пункт 2.35 Інструкції № 22 визначено: «Кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку».

Дійсно, відповідно до Інформації про рух грошових коштів на депозитному рахунку ТУ ДСАП у Вінницькій області, підписаної головним бухгалтером Ліщишиною В.М. та відповідальним виконавцем Чернецьким Р.В., аналітичної довідки по субрахунку 672 «Розрахунки за депозитними сумами» станом на 31.08.2016 та казначейських виписок по депозитному рахунку станом на 01.09.2016 в залишку на депозитному рахунку обліковується помилково зарахований від фізичних та юридичних осіб судовий збір на загальну суму 8208,16 грн, в т.ч. з 2008 року - 16,0 грн, 2009 року - 273,96 грн, 2010 - 922,3 грн, 2011 - 579,0 грн, 2012 року - 1122,2 грн, 2013- 593,17 грн, 2015 року - 2557,8 грн, з квітня 2016 року - 2143,73 грн та адміністративний штраф - 3000,0 грн з травня 2013 року.

Помилково сплачені суми відповідно до вимог Інструкції № 22 мають бути повернуті неналежним отримувачем особам, що здійснили помилкову оплату на вказаний рахунок. Однак, повернення зазначених сум можливо здійснити лише за наявності необхідних платіжних реквізитів особи, що здійснила помилковий платіж.

Враховуючи, що така інформація відсутня в ТУ ДСА у Вінницькій області, помилково сплачені суми можуть бути повернуті лише за наявності відповідних звернень від зацікавлених осіб.

Разом з тим, норми, якими обґрунтовано порушення, не містять вказівок на обов'язок ТУ ДСА України у Вінницькій області самостійно, в порушення вищезазначеної Інструкції, здійснювати операції з перерахунку цих коштів.

Відтак, ТУ ДСА України у Вінницькій області не має жодних правових підстав для перерахунку зазначених сум на відповідні бюджетні рахунки.

Таким чином, вимога органу державного фінансового контролю в цій частині є протиправною та підлягає скасуванню.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу північного офісу Держаудитслужби в особі управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 червня 2018 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Курко О. П. Загороднюк А.Г.