Справа № 686/1659/18
Суддя: Логінова С. М.
Дата ухвалення: 2018-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/1659/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2018

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді - Логінової С.М.,

за участі секретаря судового засідання Ленчицькій А.Б.,

позивача ОСОБА_1С.І.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 18 грудня 2017 року Головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області була винесена постанова № 366 по справі про адміністративне правопорушення в якій заначено, що відповідальність за встановлені адміністративні правопорушення передбачена ч. 9 ст. 96 КУпАП, однак позивачку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 4 ст. 96 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у сумі 8500 грн.

Позивач посилається на те, що вказана постанова була занесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 8.12.2017 р. відповідно до якого позивачку було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 8 ст. 96 КУпАП.

Вважає такі дії відповідача незаконними, оскільки були порушені, як норми матеріального права, так і порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення складається за одною нормою права ч. 8 ст. 96 КУпАП та вручається особі, а постанова в справі про адміністративне правопорушення виноситься за іншою нормою ч. 9 ст. 96 КУпАП, а особа визнається винною за ще іншою нормою права ч. 4 ст. 96 КУпАП із позначкою про технічну помилку в протоколі. Вказані норми не передбачають можливість технічних помилок, тим більш тих, що стосуються кваліфікації правопорушення. На думку позивача такі порушення свідчать про незаконність дій представників відповідача - субєкта владних повноважень.

ОСОБА_1 посилається на те, що відповідачем вчинялись інші дії, які на її думку є протиправними.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності" № 3038-VI, позивачем через Центр надання адміністративних послуг 30.10.2017 р. була подана Декларація про готовність до експлуатації обєкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до обєктів з незначними наслідками ССІ.

8.11.2017 р. ОСОБА_1 була запрошено до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області, де вона надавала всі документи щодо будівництва.

15.11.2017 р. представником позивача було отримане повідомлення про відмову у реєстрації декларації у звязку із необхідністю її доопрацювання, яке було прийняте відповідачем 13.11.2017 р. за № ХМ 23.

У тексті відмови зазначено, що у поданій декларації в п. 14 необхідно вказати повністю імя та по батькові особи, що провела технічну інвентаризацію. В управлінні відсутня інформація щодо зміни замовника, хоча така інформація нею надавалась.

На думку позивача, зазначена відмова суперечить частині 6. ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038, де вказаний виключний перелік, коли декларація повертається для усунення недоліків - якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації. Після усунення недоліків декларація розглядається органом державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, передбаченому для її реєстрації.

ОСОБА_1 через Центр надання адміністративних послуг 18.11.2017 р. повторно була подана Декларація про готовність до експлуатації обєкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до обєктів з незначними наслідками (СС1) із врахуванням та виправленням отриманих від представників ДАБІ зауважень.

30.11.2017 р. позивачку телефоном з Центру надання адміністративних послуг було повідомлено про наявність повідомлення № ХМ 96 про відмову в реєстрації Декларації у звязку із необхідністю її доопрацювання. У тексті відмови знов зазначено, що у поданій декларації в управлінні відсутня інформація щодо зміни замовника.

Після 30.11.2017 р. позивач декларацій не подавала.

8.12.2017 р. ОСОБА_1 було запрошено у приміщення ДАБІ та повідомлено про проведення перевірки та застосування до неї адміністративної відповідальності. Їй був вручений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 8 ст. 96 КУпАП та повідомлено про розгляд справи на 18 грудня 2017 року.

8.12.2017 р. позивач зявилась у приміщення ДАБІ, її повідомили про винесення щодо неї постанови № 366, однак постанова вручена не була та повідомлено про її надсилання поштою.

Оскільки до 16 січня 2018 року вказана постанова надіслана не була, ОСОБА_1 зявилась у приміщення ДАБІ та після письмового звернення одержала постанову на руки, що підтверджується листом УДАБІ від 16.01.2018 № 1022-3/145-18.

ОСОБА_1 посилається на те, що вказані дії відповідача є протиправними, оскільки в даному випадку проведення перевірки та застосування відповідальності відбулося фактично після повторного повернення декларації для доопрацювання.

ОСОБА_1 посилається на те, що нею подавались та були повернуті відповідачем дві декларації від 30.10.2017р. та 18.11.2017 р. Протокол про адміністративне правопорушення та означена постанова № 366 по справі про адміністративне правопорушення не містять посилання, до якої саме з цих двох декларацій висловлені зауваження.

На думку позивача, висновок відповідача про те, що нею здійснюється «самочинне будівництво», не відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до пункту 8 Перехідних положень Закону України № 3038-VI дозволи на виконання будівельних робіт, отримані до набрання чинності цим Законом, є чинними до завершення будівництва об'єкта.

Будівництво здійснювалося на підставі Дозволу на виконання будівельних робіт № 271 від липня 2008 року.

Земельна ділянка належить ОСОБА_1 та має цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку. Будинок будувався на підставі належним чином затвердженого проекту господарським способом.

ОСОБА_4 є матірю позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження та витягом з Державного реєстру АЦС щодо підтвердження шлюбного прізвища. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом однією родиною, за однією адресою із моменту початку будівництва будинку, що підтверджується відомостями про реєстрацію осіб за місцем проживання, ведуть спільне господарство та спільно займались питаннями будівництва.

Позивач є багатодітною матірю, а її чоловік - інвалід 2 групи з дитинства, тому застосування адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 8500 грн. для неї є занадто суворим та несправедливим покаранням.

Позивач просить продовжити строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, яку позивач отримала 16 січня 2018 року.

Скасувати Постанову № 366 від 18.12.2017 року в справі про адміністративне правопорушення, винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області ОСОБА_6, на підставі якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 96 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 25.01.2018 р. прийнятий адміністративний позов та відкрито провадження у справі, призначено справу до підготовчого засідання на 5.02.2018 р.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 30.03.2018 р. закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду на 26.04.2018 р.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, з підстав, викладених у позовній заяві, просили задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні через його безпідставність.

Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судом встановлено, що 18 грудня 2017 року Головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області була винесена постанова № 366 по справі про адміністративне правопорушення в якій заначено, що відповідальність за встановлені адміністративні правопорушення передбачена ч. 9 ст.96 КУпАП, однак ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у сумі 8500 грн.

Означена постанова була занесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 8.12.2017 р., відповідно до якого ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 8 ст. 96 КУпАП.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 від 8.12.2017 р. складено за ч. 8 ст. 96 КУпАП, а постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена за іншою нормою ч. 9 ст. 96 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності" № 3038-VI, позивачем через Центр надання адміністративних послуг 30.10.2017 р. була подана Декларація про готовність до експлуатації обєкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до обєктів з незначними наслідками ССІ).

8.11.2017 р. ОСОБА_1 була запрошено до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області, де вона надавала всі документи щодо будівництва.

15.11.2017 р. представником позивача було отримане повідомлення про відмову у реєстрації декларації у звязку із необхідністю її доопрацювання, яке було прийняте відповідачем 13.11.2017 р. за № ХМ 23. У тексті відмови зазначено, що у поданій декларації в п. 14 необхідно вказати повністю імя та по-батькові особи, що провела технічну інвентаризацію. В управлінні відсутня інформація щодо зміни замовника, хоча така інформація ОСОБА_1 надавалась.

Відповідно до ч. 6. ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038 вказаний виключний перелік, коли декларація повертається для усунення недоліків, а саме:

6. Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об'єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Після усунення недоліків декларація розглядається органом державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, передбаченому для її реєстрації.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності", ОСОБА_1 через Центр надання адміністративних послуг 18.11.2017 р. повторно була подана Декларація про готовність до експлуатації обєкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до обєктів з незначними наслідками (СС1) із врахуванням та виправленням отриманих від представників ДАБІ зауважень.

Судом встановлено, що 30.11.2017 р. позивача телефоном з Центру надання адміністративних послуг було повідомлено про наявність повідомлення № ХМ 96 про відмову в реєстрації Декларації у звязку із необхідністю її доопрацювання, де зазначено, що у поданій декларації в управлінні відсутня інформація щодо зміни замовника.

Після 30 листопада 2017 року позивач декларацій не подавала.

8.12.2017 р. ОСОБА_1 була запрошена у приміщення ДАБІ та повідомлена про проведення перевірки та застосування до неї адміністративної відповідальності. Їй був вручений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 8 ст. 96 КУпАП та повідомлено про розгляд справи на 18 грудня 2017 року.

8.12.2017 р. позивач зявилась у приміщення ДАБІ, її повідомили про винесення щодо неї постанови № 366, однак постанова вручена не була та повідомлено про її надсилання поштою.

Оскільки до 16 січня 2018 року вказана постанова надіслана не була, ОСОБА_1 зявилась у приміщення ДАБІ та після письмового звернення одержала постанову на руки, що підтверджується листом УДАБІ від 16.01.2018 № 1022-3/145-18.

Суд приходить до висновку, що в даному випадку проведення перевірки та застосування відповідальності відносно ОСОБА_1 відбулося фактично після повторного повернення декларації для доопрацювання.

Верховний Суд України при розгляді справи № 816/6496/1З а висловив наступну правову позицію:

«За пунктом 8 статті 36 Закону № 3038-VI замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації...

На підставі аналізу наведених норм права, зокрема, пункту 8 статті 36 Закону №3038-VI, колегія суддів дійшла висновку, що поняття «подання декларації», як складова підстав для відповідальності за повноту та достовірність зазначених в ній даних включає і реєстрацію (прийняття) Інспекцією цієї декларації. У разі використання Інспекцією свого права на відмову у реєстрації декларації та повернення її для виправлення виявлених недоліків, така декларація не може вважатися поданою та бути підставою для притягнення до відповідальності, передбаченої Законом № 208/94-ВР за порушення норм Закону № 3038-VI.»

Судом встановлено, що ОСОБА_1 подавала декларації та були повернуті відповідачем дві декларації від 30.10.2017 р. та 18.11.2017 р. Протокол про адміністративне правопорушення та означена постанова № 366 по справі про адміністративне правопорушення не містять посилання, до якої саме з цих двох декларацій висловлені зауваження.

Суд приходить до висновку, що висновок відповідача про те, що нею здійснюється самочинне будівництво, не відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до пункту 8 Перехідних положень Закону України № 3038-VI дозволи на виконання будівельних робіт, отримані до набрання чинності цим Законом, є чинними до завершення будівництва об'єкта.

Будівництво здійснювалося на підставі Дозволу на виконання будівельних робіт № 271 від липня 2008 року, виданого на імя ОСОБА_4

ОСОБА_4 є матірю позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження та витягом з Державного реєстру АЦС щодо підтвердження шлюбного прізвища. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом однією родиною, за однією адресою із моменту початку будівництва будинку, що підтверджується відомостями про реєстрацію осіб за місцем проживання, ведуть спільне господарство та спільно займались питаннями будівництва. Земельна ділянка, на якій проводиться будівництво, належить ОСОБА_1 та має цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Будинок будувався на підставі належним чином затвердженого проекту господарським способом.

Суд приходить до висновку, що слід скасувати постанову № 366 від 18 грудня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області ОСОБА_6, на підставі якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст. ст. 242, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності", ч. 8 ст. 96 КУпАП, ч. 9 ст. 96 КУпАП суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову № 366 від 18 грудня 2017 року Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Повний текст судового рішення складено 21 травня 2018 року.

У разі проголошення вступної та резолютивної частини, означений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя Логінова С.М.