Справа № 450/1020/18
Суддя: Мельничук І. І.
Дата ухвалення: 2018-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/1020/18 Провадження № 2-а/450/108/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді Мельничук І. І.

при секретарі Лаба С. П.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 2 батальону № 3 Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенанта поліції Воробйова Сергія Миколайовича про скасування постанови, -

в с т а н о в и в :
позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати дії Інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенанта поліції Воробйова Сергія Миколайовича щодо складання постанови серії БР № 45717 від 26 березня 2018 р. про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за порушення ч. 1 ст. 122 КупАП незаконними, визнати постанову серії БР № 45717 від 26 березня 2018 р. про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування позову покликається на те, що оскаржувана постанова винесена відповідачем із грубим порушення вимог чинного законодавства, є безпідставною та підлягає скасуванню, оскільки правил дорожнього руху позивач не порушував. Вказує, що 26.03.2018 року у м. Львові керував автомобілем SKODA OCTAVIA д.н.з. НОМЕР_1 та, у зв`язку із технічними несправностями транспортного засобу, здійснив короткочасну зупинку транспортного засобу. Вважає, що дії інспектора є неправомірними, а тому постанову слід скасувати, оскільки відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справі; інспектор позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст.278, 279 КУпАП. Окрім того, відповідач не вказав у постанові жодного доказу про вчинення адміністративного правопорушення. У постанові невірно вказано адресу, де позивач здійснив правомірну зупинку автомобіля, а пішохідний перехід необладнаний згідно вимог Правил дорожнього руху. Позивач вказує, що здійснив нетривалу та вимушену зупинку за пішохідним переходом без створення перешкод для інших учасників дорожнього руху відповідно до вимоги п.п.15.1, 15.14 ПДР України, у зв`язку із технічними несправностями транспортного засобу, оскільки в автомобілі увімкнувся датчик аварійного режиму двигуна. На момент зупинки автомобіль знаходився візуально на відстані більшій ніж 10 метрів від дорожнього знаку, що показує пішохідний перехід. При встановленні порушення відповідач не скористався вимірювальними засобами та у Постанові не вказав на скільки саме ближче за 10 метрів до необладнаного належним чином пішохідного переходу позивач здійснив зупинку автомобіля. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконним та необґрунтованим.

12.04.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позов.

02.05.2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача позов заперечив у зв`язку з тим, що такий є необґрунтованим, а підстави наведені позивачем у ньому повністю спростовуються відеозаписом із нагрудних камер з місця події, який долучений до відзиву. Окрім того, зазначає що відповідно до чинного законодавства інспектор поліції має право на розгляд справи та складання постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення. Просив позовну заяву залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що постановою інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Воробйовим серії БР № 45717 від 26 березня 2018, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

Згідно вказаної постанови, 26.03.2018 року об 11 год. 12 хв. у м. Львові, на пл. Липнева, 6 водій ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу SKODA OCTAVIA A5 д.н.з. НОМЕР_1 ближче 10 метрів від пішохідного переходу позначеного дорожнім знаком 5.35.1 та 5.35.2 «пішохідний перехід», чим порушив вимогу п. 15.9.г ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів,зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач покликається на те, що 26.03.2018 року керуючи транспортним засобом здійснив вимушену короткочасну зупинку через технічні несправності автомобіля.

Проте, з оглянутого відеозапису з нагрудних камер інспектора поліції з місця вчинення правопорушення, наявного в матеріалах справи, вбачається, що автомобіль стояв на пішохідному переході. Суд критично оцінює покликання позивача про відсутність обладнаного пішохідного переходу, оскільки з відеозапису видно наявні дорожні знаки «пішохідний перехід», окрім того видно і розмітку на дорозі, що позначає «пішохідний перехід».

Разом з тим, не знайшли свого підтвердження покликання позивача на несправність автомобіля як причину зупинки, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 здійснив зупинку у зазначеному місці через, як він зазначає, ускладнений дорожній рух та відсутність іншого місця для паркування. Окрім того, жодного разу позивачем на місці вчинення правопорушення не зазначено про несправність автомобіля.

Окрім того, з відеозапису з місця вчинення правопорушення вбачається, що позивач розумів неправомірність своїх дій, проте відмовлявся підписати постанову про накладення адміністративного стягнення, що розцінюється судом як бажання останнього свідомо ухилитися від відповідальності.

Зі змісту ст. 258 КУпАП, яка є спеціальною до ст. 276 КУпАП, випливає, що у разі вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а посадовими особами на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.?

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 цього Кодексу. Частиною першою ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил зупинки/стоянки.

Згідно з п. 15.9. «г» ПДР зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

У розділі 33 ПДР передбачено, що інформаційно-вказівні знаки 5.35.1-5.35.2 «Пішохідний перехід» встановлюються праворуч від дороги на ближній межі переходу та ліворуч від дороги на дальній межі переходу.

Так, судом встановлено, що 26 березня 2018 року на пл. Липнева, 6, у м. Львові поліцейський Воробйов С.М. виявив транспортний засіб Skoda Octavia А5, д.н.з. НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_1 , розташований безпосередньо на пішохідному переході, позначеному відповідними дорожніми знаками.

Таким чином, судом встановлено, що на місці правопорушення поліцейський правомірно провів розгляд справи та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, серії БР №454717 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та зазначено про необхідність з`ясовування всіх обставин, перелічених у ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена з врахування та належною перевіркою всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність та суду наведено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з огляду на вищевказане, з врахуванням з`ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена відповідно до чинного законодавства, а тому таку слід залишити без змін.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позову слід залишити без задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.241-246, 247, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:
позов ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенанта поліції Воробйова Сергія Миколайовича про скасування постанови серії БР № 45717 від 26 березня 2018 року та визнання неправомірними дій залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

СуддяІ. І. Мельничук