Справа № 818/1877/18
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2018 р. Справа №818/1877/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Гелети С.М., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Будильської сільської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Будильської сільської ради (далі - відповідач), в якій просить: визнати протиправною бездіяльність Будильської сільської ради щодо ненадання відповіді (інформації) на питання заяви від 18.10.2017 № 504; зобов'язати відповідача надати відповідь на питання заяви № 504; стягнути з відповідача 500,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою відповідно до Закону України "Про звернення громадян". У заяві позивач просив винести на сесію питання про притягнення сільського голови до дисциплінарної відповідальності і винести на сесію та вирішити питання компенсації шкоди, заподіяної бюджету сільської ради за рахунок власних коштів сільського голови. Листом від 09.11.2017 відповідач надіслав відповідь на заяву, однак відповідей по суті поставлених питань лист сільського голови не містив. При цьому обмеження права позивача на отримання інформації спричинило йому моральну шкоду, яку він просить відшкодувати у сумі 500,00 грн.

11.06.2018 засобами електронного зв'язку до суду надійшов відзив Будильської сільської ради. При цьому суд зазначає, що вказаний відзив не скріплено електронним цифровим підписом, про що також свідчить штамп канцелярії суду на супровідному листі.

13.06.2018 до суду поштою надійшов вищевказаний відзив Будильської сільської ради, у якому відповідач проти позову заперечує, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що на адресу Будилсьької сільської ради надійшла заява позивача від 18.10.2017 № 504 яка, у встановленому законом порядку, була прийнята та зареєстрована. В подальшому заява об'єктивно та всебічно розглянута, питання, порушені в заяві винесено на засідання постійних комісій Будильської сільської ради. Відповідач заперечує про допущення ним бездіяльності при розгляді заяви ОСОБА_1, оскільки його заява була розглянута і на неї надана відповідь. Зазначає, що позивач також не надав доказів на підтвердження факту завдання йому моральної шкоди та її ступеню, за яких обставин вони заподіяні, чому позивач оцінив моральну шкоду саме на таку суму.

Ухвалою суду від 18.05.2018 у відповідності до ст. 263 КАС України відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб, позивача звільнено від сплати судового збору.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у позові, суд частково задовольняє позовні вимоги, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, відповідно до Закону України "Про звернення громадян" звернувся до Будильської сільської ради із заявою від 18.10.2017 № 504. У вказаній заяві позивач просив винести на сесію питання про притягнення сільського голови до дисциплінарної відповідальності за порушення ОСОБА_2 Конституції України, Закону України "Про звернення громадян" та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" а також порушення його прав щодо отримання інформації, вирішити питання про позбавлення його премій за неодноразові правопорушення інформаційного законодавства ОСОБА_2

Також просив винести на сесію та вирішити питання компенсації шкоди, заподіяної бюджету сільської ради в результаті неправомірних дій сільського голови по зазначених судових справах за рахунок його власних коштів у порядку, встановленому законом (а.с. 6).

У відповідь на вказане звернення відповідачем на ім'я ОСОБА_1 направлена відповідь від 09.11.2017 № 02-20/1292 за підписом сільського голови ОСОБА_2, у якій зазначено, що питання про притягнення сільського голови до дисциплінарної відповідальності за порушення прав (ОСОБА_1.) щодо отримання інформації та позбавлення його премій за порушення інформаційного законодавства буде винесено на розгляд об'єднаного засідання постійних комісій (а.с. 7).

На думку позивача, відповідачем не надано вичерпної інформації на його заяву від 18.10.2017, що порушує його права та у зв'язку із чим він змушений звернутись до суду для їх захисту.

Суд погоджується із такими твердженнями позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань) (стаття 15 Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень, серед іншого, зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що орган, до якого направлена заява громадянина, зобов'язаний об'єктивно і вчасно її розглянути, перевірити викладені в ній факти, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечити його виконання, а також повідомити громадянина про наслідки розгляду такої заяви.

При цьому лист Будильської сільської ради від 09.11.2017 № 02-20/1292, підписаний сільським головою ОСОБА_2, не можна вважати обґрунтованою відповіддю на звернення ОСОБА_1

Так, у своєму зверненні позивач просив винести на сесію сільської ради питання про притягнення сільського голови до відповідальності та вирішення питання про компенсацію ним шкоди. Однак у листі від 09.11.2017 № 02-20/1292 його повідомлено про те, що рішення буде внесено на розгляд не сесії ради, а постійних комісій сільської ради.

Крім того, сама по собі відповідь, оформлена листом від 09.11.2017 № 02-20/1292, не є кінцевим рішенням за зверненням позивача, оскільки не містить рішення по зверненню у формі рішення сільської ради, а є інформацією, наданою сільським головою про хід розгляду звернення позивача.

Також, наданий відповідачем протокол об'єднаного засідання постійних комісій Будильської сільської ради від 16.11.2017 (а.с. 55-56) не є доказом розгляду звернення ОСОБА_1, оскільки у п. 13 вказаного протоколу, де мова йде про звернення позивача, лише зазначається про численні надходження заяв ОСОБА_1, а питання, поставлені позивачем у таких зверненнях по суті не розглядаються, рішення по таким питанням не приймалось.

З огляду на викладене, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності Будильської сільської ради щодо ненадання відповіді (інформації) на питання заяви від 18.10.2017 № 504 та вважає за необхідне зобов'язати Будильську сільську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.10.2017 № 504 та прийняти рішення по суті поставлених питань.

При цьому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 500,00 грн.

Так, згідно з ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 вказаної статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Позивач зазначає, що його право на отримання інформації було обмежено і порушено, наслідком чого стало спричинення йому моральної шкоди, яку він оцінив у 500,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України "Про звернення громадян" громадянину на його вимогу і в порядку, встановленому чинним законодавством, можуть бути відшкодовані моральні збитки, завдані неправомірними діями або рішеннями органу чи посадової особи при розгляді скарги.

Статтею 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Разом з тим, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за ст. ст. 1166, 1167 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв'язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Посилання в адміністративному позові на ті обставини, що протиправні дії відповідача завдали психологічних та душевних страждань, принизили честь та гідність, позивач повинен витрачати свій час та життя на пошуки шляхів для відновлення прав, вивчати інформаційне законодавство України, писати позовну заяву та інші заяви, звертатися до суду для захистом своїх прав, виконувати роботу адвоката та захищати права в судових засіданнях, суд зазначає, що при розгляді справи не встановлено підстав, передбачених ст. 23 ЦК України, коли у фізичної особи виникає право на відшкодування моральної шкоди. Жодна із наведених у вказаній статті підстав не була доведена та обґрунтована в позовних вимогах, право на звернення до суду позивачем реалізовується на власний розсуд і дана обставина не є підставою для визнання факту наявності моральної шкоди. Позивачем не доведено, що моральна шкода була завдана відповідачем і саме у такому розмірі, в зв'язку з чим суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в цій частині.

У позовній заяві ОСОБА_1 просив компенсувати судові витрати на підставі додатково наданих розрахунків. Разом із тим, суд не вбачає підстав для здійснення розподілу судових витрат, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, так як жодних судових витрат позивачем здійснено не було, від сплати судового збору позивач був звільнений ухвалою суду від 18.05.2018.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Будильської сільської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльності Будильської сільської ради щодо ненадання інформації за зверненням ОСОБА_1 від 18.10.2017 № 504.

Зобов'язати Будильську сільську раду розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.10.2017 № 504 та надати відповідь по суті поставлених питань.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18.06.2018.

Суддя (підпис) С.М. Гелета

З оригіналом згідно

Суддя С.М. Гелета