Справа № 403/19/18(2-а/403/1/18)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року справа № 403/19/18(2-а/403/1/18)
(суддя Годованець І.А., смт. Устинівка)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів: Іванова С.М. Панченко О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 27 березня 2018 року у справі №403/19/18(2-а/403/1/18) за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 09 січня 2018 року звернувся до суду з позовом до інспектора роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3, згідно з яким просить скасувати постанову відповідача ЕАА №249230 від 27.12.2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач притягнув його до відповідальності за правопорушення, яке він не вчиняв, при цьому на наданому відповідачем відеозаписі видно як невідомий позивачу автомобіль невідомо куди повертає. Крім того, позивач зазначає про порушення його прав, оскільки відповідач не надав йому часу для підготовки та надання правової допомоги, клопотання про перенос дати й місця слухання справи відповідач відхилив.

Рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 27 березня 2018 року позов задоволено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови, оскільки в ході дослідження матеріалів, а саме відеозапису долученого до відзиву на позовну заяву не встановлено обставин, при яких водій транспортного засобу ОСОБА_2 27 грудня 2017 року о 22.45 год. рухаючись по вул. Щепкіна здійснив поворот праворуч, при цьому не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено", з додатком до таблиці 7.3.3 напрямок дії.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції оскаржило її до апеляційного суду вважаючи її незаконною та необґрунтованою. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що відповідач правомірно прийняв оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вказує на те, що безпосередньо позивачем при спілкуванні з інспектором підтверджується вчинення позивачем дії, яка вказує на порушення ПДР України.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з постановою серії ЕАА №249230 від 27.12.2017 року винесеною відповідачем, 27.12.2017 року о 22:45:20 годині в м. Дніпрі пр. Сергія Нігояна, 12 позивач рухаючись по вул. Щепкіна здійснив поворот праворуч при цьому не виконав вимогу знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» з дод. табл. 7.3.3 «напрямок дії» чим порушив п. 33 ПДР порушення вимог дорожніх знаків та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП (а.с.2).

Законність і обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до Правил дорожнього руху України пунктом 3.3 визначено вимогу дорожнього знаку «Рух вантажних автомобілів заборонено», у відповідності до якої забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

У відповідності до вимог таблички до дорожніх знаків визначеної пунктом 7.3.3 Правил дорожнього руху України встановлено «Напрямок дії», яка показує напрямки дії знаків, розташованих перед перехрестям, або напрямки руху до позначених об'єктів, що розташовані безпосередньо біля дороги.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції приймає до уваги й те, що статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

При відтворенні відеофіксації здійсненої відповідачем під час фіксування адміністративного правопорушення 27.12.2017 року відносно ОСОБА_2 (СД-диск наявний в матеріалах справи а.с.45) вбачається, що на ньому зафіксовано діалог між позивачем та відповідачем, в той час як не можливо беззаперечно стверджувати, що водій ОСОБА_2 здійснив поворот не виконавши вимогу знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» з дод. табл. 7.3.3 «напрямок дії».

Слід зазначити й те, що доводи скаржника про те, що позивач спочатку не заперечував факт вчинення ним адміністративного правопорушення та вказував напрямок руху, спростовуються здійсненою відповідачем відеофіксацією, оскільки при відтворенні відеофіксації здійсненої відповідачем під час фіксування адміністративного правопорушення 27.12.2017 року відносно ОСОБА_2 (СД-диск наявний в матеріалах справи а.с.45) вбачається, що позивач повідомив про те, що не знав як виїзжати з міста, про факт вчинення ним адміністративного правопорушення заперечував, з якої вулиці виїзжав позивач відповідачу не повідомив.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Таким чином, оскільки вина позивача не доведена належними та допустимими доказами, оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та підлягає скасуванню.

Отже колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції проте, що за відсутності належних та допустимих доказів, вина позивача у вчинені правопорушення відповідачем суду не доведена.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідач зазначеного обовязку не виконав.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення, а рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 27 березня 2018 року у справі №403/19/18(2-а/403/1/18) без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч. 3 ст. 272, ст. 286 КАС України не може бути оскаржена.

Головуючий В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко