Справа № 808/892/18
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року (о 16 год. 25 хв.)Справа № 808/892/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до Управління соціального захисту населення Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області

про визнання протиправними дій

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_3, позивач) в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Управління соціального захисту населення Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області (далі УСЗН Вільнянської РДА Запорізької області, відповідач), в якому просить визнати протиправними дії відповідача стосовно припинення виплати державної соціальної допомоги інваліду І групи довічно з дитинства ОСОБА_2, за період з 01 лютого 2017 року по 01 лютого 2018 року у розмірі 27 400,00 грн.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві (уточненій) зазначає, що ОСОБА_2, який мешкає з позивачем, є інвалідом І групи довічно, тому Законом України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» передбачено соціальну допомогу на догляд, яка з 01 лютого 2017 року по 01 лютого 2018 року безпідставно не надана його синові, над яким належним чином за позивачем оформлене опікунство (щомісячно розмір 1870 грн. + коефіцієнт інфляції, загальний розмір 27 400,00 грн.). Вказує, що дуже відповідально багато років належним чином надає до відповідача усі необхідні документи (висновок лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І групи внаслідок психічного розгляду), крім того, органи медико-соціальної експертизи та заклади охорони здоровя у 3-денний строк зобовязані надіслати копії акта огляду інваліда з дитинства або медичного висновку про визнання дитиною-інвалідом до місцевої державної адміністрації за місцем проживання інваліда з дитинства або батьків, усиновителів, опікуна, піклувальника дитини-інваліда. Посилається також на приписи ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям інвалідам» та вказує, що на його адресу належним чином передбачені у письмовій формі повідомлення про право на державну соціальну допомогу, умови, розмір і порядок її надання, від відповідача не надходили. Пояснює, що у грудні 2016 року власноруч надав до відповідача усі необхідні медичні документи, а тому підстав не надавати допомоги немає. Стосовно декларації про доходи звертає увагу суду, що ні його синові інваліду І групи з дитинства, на йому, ніколи не надавали ні земельних ділянок, про які він кожен повинен писати в декларації, і взагалі нічого, крім цієї єдиної соціальної допомоги від держави. Враховуючи вищевикладене, просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді від 03.04.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначене перше судове засідання на 24 квітня 2018 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, 20 квітня 2018 року (вх. №12614) надав до суду відзив від 16.04.2018 №02-41/1148/1, у якому посилається на ст. 5 Закону України «Про психіатричну допомогу», Порядок надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2000 №1192, та вказує, що позивач в 2017 року році для продовження виплати допомоги на догляд на наступний строк надав відповідачу лише заяву від 05.01.2017. Крім того, із посиланням на п. 9 вказаного Порядку №1192 зауважує, що в січні ж місяці 2017 року позивач ще отримував допомогу за попередній термін, тому надати всі документи необхідно було не раніше лютого місяця 2017 року, про що йому спеціалістом управління було нагадано в телефонному режимі та поштовим повідомленням від 06.01.2017. Ураховуючи викладене, вважає, що управління при нарахуванні та виплаті зазначеної допомоги діяло у межах своїх повноважень і у спосіб, встановлений чинним законодавством, при цьому, діяло обґрунтовано, неупереджено, добросовісно, з дотриманням принципу рівності перед законом і своєчасно, а тому просить залишити адміністративний позов без задоволення.

23 квітня 2018 року на адресу суду позивачем надано відповідь на відзив (вх. №12876), аналогічну за змістом із адміністративним позовом.

Представник позивача у судове засідання не зявився, проте звернувся до суду із заявою (вх.№13248), в якій просить про розгляд справи за його відсутності у письмовому провадженні.

Представник відповідача у судове засідання також не зявився, разом із відзивом надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини третьої статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 є особою, якій до січня 2017 року (включно) була призначена допомога як особі, яка проживає разом з інвалідом І групи внаслідок психічного розладу, а саме сином ОСОБА_2, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним.

Вважаючи дії стосовно припинення виплати державної соціальної допомоги інваліду з лютого 2017 року протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про психіатричну допомогу» постановою Кабінету Міністрів України від 02.08. 2000 № 1192 затверджений Порядок про надання щомісячної грошової допомоги малозабезпеченій особі, яка проживає разом з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним.

За приписами пунктів 1 4 вказаного Порядку щомісячна грошова допомога особі, яка проживає разом з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним (далі - допомога на догляд) надається відповідно до статті 5 Закону України "Про психіатричну допомогу" у грошовій формі. Призначення і виплата допомоги на догляд провадиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення (далі - орган соціального захисту населення). Розмір допомоги на догляд розраховується як різниця між трьома прожитковими мінімумами на кожного члена сім'ї та середньомісячним сукупним доходом сім'ї за попередні шість місяців, але не може бути більше, ніж прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць. Допомога на догляд надається дієздатній особі, яка зареєстрована або постійно проживає на одній житловій площі з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, і здійснює догляд за ним.

Так, пунктом 7 Порядку №1192 встановлено, що для призначення грошової допомоги на догляд особою, яка звертається за її призначенням, подаються такі документи відповідним органам соціального захисту населення:

заява;

документ, що посвідчує особу;

декларація про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сімї) за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

висновок лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу;

довідки про наявність і розміри земельних ділянок, виділених для ведення особистого підсобного господарства, городництва, сінокосіння, випасання худоби, та земельної частки, виділеної унаслідок розпаювання землі;

копія довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, яка видана інваліду I чи II групи внаслідок психічного розладу, за яким здійснюється догляд.

Інформація про склад сімї заявника зазначається в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги.

Форма заяви затверджується Мінсоцполітики, а форма висновку щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу - МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики.

Відповідно до пункту 8 Порядку допомога на догляд призначається на шість місяців і виплачується щомісяця. У разі коли особа, яка здійснює догляд за інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, є непрацюючим пенсіонером (інвалідом), їй призначається допомога на догляд на 12 місяців на підставі заяви та копії трудової книжки. У разі виникнення обставин, які можуть вплинути на право особи на допомогу, ця особа повинна в десятиденний строк повідомити про такі обставини орган, що проводить виплату допомоги.

При цьому, абзацом 2 пункту 8 Порядку №1192 визначено, що для продовження виплати допомоги на догляд на наступний строк подаються документи, зазначені у пункті 7 цього Порядку, крім висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, до закінчення строку, на який видано висновок лікарської комісії.

В зв'язку з тим, що позивач не подав усіх необхідних документів для продовження виплати допомоги на догляд на наступний строк, як це вимагає згаданий вище Порядок, суд вважає, що відповідач правомірно не продовжив виплату такої. Доказів протилежного позивач суду не надав.

Твердження позивача про те, що у відповідності до приписів ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям інвалідам» на його адресу належним чином передбачені у письмовій формі повідомлення про право на державну соціальну допомогу, умови, розмір і порядок її надання, від відповідача не надходили, суд до уваги не приймає і вважає необґрунтованими.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності..

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (місце проживання: 70002, АДРЕСА_1) до Управління соціального захисту населення Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області (місцезнаходження: 70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Бочарова, 30) про визнання протиправними дій відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак