Справа № 2а/0470/14601/12
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

12 червня 2018 року

справа №2а/0470/14601/12

адміністративне провадження №К/9901/4626/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду у складі судді Турової О.М. від 07 лютого 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року у складі суддів Олефіренко Н.А., Круглового О.О., Ясенової Т.Г. у справі №2а/0470/14601/12 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

У грудні 2012 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, платник податків) звернувся до суду з позовом до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправними дій щодо проведення документальної невиїзної перевірки позивача відносно підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків Товариством з обмеженою відповідальністю НПП «Брат» за період січень 2011 року, а також щодо складання за результатами цієї перевірки акту від 27 листопада 2012 року та встановлення у ньому порушень з боку позивача, просив визнати протиправними дії відповідача щодо внесення змін до Автоматизованої інформаційної системи податкового органу «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» та зобов'язати відповідача утриматися від вчинення будь-яких юридично значущих дій на підставі і за наслідками складання акту перевірки від 27 листопада 2012 року відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпротранснафта» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Реал-НП».

07 лютого 2013 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду, залишеною без змін 18 листопада 2014 року ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволений частково, визнані протиправними дії податкового органу щодо проведення документальної невиїзної перевірки позивача, як підприємця щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків Товариством з обмеженою відповідальністю НПП «Брат» за період січень 2011 року.

Визнані протиправними дії податкового органу щодо внесення змін до Автоматизованої інформаційної системи податкового органу «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» відносно позивача на підставі акту документальної невиїзної перевірки від 27 листопада 2012 року щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків Товариством з обмеженою відповідальністю НПП «Брат» за період січень 2011 року.

Зобов'язано податковий орган поновити дані в Автоматизованій інформаційній системі податкового органу «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» відносно позивача які були наявні до внесення змін на підставі акту документальної невиїзної перевірки від 27 листопада 2012 року щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків Товариством з обмеженою відповідальністю НПП «Брат» за період січень 2011 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Оцінюючи спірні правовідносини судами попередніх інстанцій встановлено, що податковим органом сформовано запит від 21 серпня 2012 року за №18580/Р/17-231 про надання позивачем завірених копій документів, що підтверджують факт взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю НПП «Брат» за січень 2011 року на підставі підпункту 20.1.6 пункту 20.1 статті 20, пункту 73.3 та пункту 73.5 статті 73 Податкового кодексу України та через встановлення сумнівності у факті здійснення операцій (існування розбіжностей задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань).

Ухвалюючи постанову суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про те, що відповідач, з огляду на положення пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України, через недотримання вимог цієї статті не мав права розпочинати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, внаслідок чого дії щодо проведення такої перевірки є протиправними.

Відповідачем на підставі акту перевірки позивача від 27 листопада 2012 року внесено зміни до Автоматизованої інформаційної системи податкового органу «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», а саме в графі «Сума податку на додану вартість платника» (позивача у справі) внесено відомості щодо зняття показників податкового зобов'язання та податкового кредиту в розрізі контрагентів за січень 2011 року за даними перевірки.

За висновком судів попередніх інстанцій не прийняття податкового повідомлення - рішення за наслідками перевірки унеможливлює внесення в означену систему.

29 грудня 2014 року податковим органом подано касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Доводи касаційної скарги стосуються виключно внесення змін до Автоматизованої інформаційної системи податкового органу «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України». Вирішенням цього питання по суті суди попередніх інстанцій прямо втрутились та перешкоджають законній діяльності Міністерства доходів і зборів в сфері податкового контролю.

29 грудня 2014 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача та витребувано матеріали адміністративної справи № 2а/0470/14601/12 з Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

21 квітня 2015 року справа № 2а/0470/14601/12 надійшла на адресу Вищого адміністративного суду України.

16 січня 2018 року справу № 2а/0470/14601/12 передано до Верховного Суду, яким здійснюється розгляд касаційної скарги по суті.

Заперечення або відзив на касаційну скаргу від позивача до Верховного Суду не надійшли, що не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій по суті.

Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований виконавчим комітетом Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області 05 липня 2007 року, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, перебуває на обліку податкового органу як платник податків з 06 липня 2007 року.

Податковим органом проведена документальна невиїзна перевірка позивача, результати якої викладені в акті від 27 листопада 2012 року, якою встановлено завищення суми податкового кредиту у розмірі 30693,00 грн у січні 2011 року, податкове повідомлення-рішення за результатами перевірки не приймалось.

На підставі акту перевірки відповідачем внесено зміни до Автоматизованої інформаційної системи податкового органу «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», а саме в графі «Сума ПДВ платника» стосовно позивача внесено відомості щодо зняття показників податкового зобов'язання та податкового кредиту в розрізі контрагентів за січень 2011 року.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про протиправність вчиненого відповідачем корегування основаними на аналізі положень статті 74 Податкового кодексу України.

Посилання податкового органу на Методичні рекомендації щодо взаємодії органів державної податкової служби при проведенні перевірок податкових декларацій з податку на додану вартість з урахуванням інформації розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів, затверджених наказом державної податкової адміністрації України від 18 квітня 2008 року № 266 є неприйнятним з огляду на те, що цей наказ не зареєстрований в Міністерстві юстиції України, не є нормативно-правовим актом в розумінні статті 117 Конституції України, внаслідок чого не підлягав застосуванню до спірних правовідносин за положеннями статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України на час вирішення справи та не є джерелом права на час касаційного перегляду за правилами статті 7 в діючій редакції цього кодексу.

Відтак, у межах спірних відносин корегування податкової звітності платника податків здійснено податковим органом у спосіб не передбачений Законом, функція контролю порушена внаслідок її неналежної реалізації. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використані з порушенням виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга позивача залишається без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року у справі №2а/0470/14601/12 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер