Справа № 806/1536/18
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
19 червня 2018 року м. Житомир справа № 806/1536/18
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Семенюка М.М.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, до Департаменту містобудування та землекористування Житомирської міської ради, третя особа - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Доманевський", про визнання протиправним, нечинним та скасування охоронного договору на пам'ятку культурної спадщини № 5 від 08.09.2017,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати охоронний договір на пам'ятку культурної спадщини № 5 від 08.09.2017 протиправним, нечинним та скасувати у зв'язку з відсутністю повноважень (компетенції) Департаменту містобудування та землекористування Житомирської міської ради, як спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини, відсутністю делегованих повноважень органу охорони культурної спадщини вищого рівня, відсутністю повноважень у керівника даного Департаменту.
В обґрунтування позову зазначає, що оскаржуваний договір підлягає визнанню протиправним, нечинним та підлягає скасуванню, так як в загальних положеннях Департаменту відсутній Закон України "Про охорону культурної спадщини" та інші акти законодавства, що відносяться до сфери охорони культурної спадщини, відсутнє розпорядження (рішення, наказ) органу вищого рівня, яке уповноважує або делегує повноваження даному Департаменту, як органу культурної спадщини; у Департаменту відсутні звернення всіх співвласників будинку щодо передачі пам'ятки "Особняк" в управління іншій особі у 2017 році.
Ухвалою від 20.04.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
07.05.2018 представник ОСББ "Доманевський" надав письмові пояснення на позовну заяву (а.с. 117-118), в яких зазначив, що підстави для задоволення позову відсутні так як відсутність у Положенні конкретної вказівки про наявність у Департаменту повноважень на укладення охоронного договору не перешкоджає вчиненню таких дій на підставі делегованих повноважень, що повністю узгоджується із п. 11 ч. 2 ст. 6 Закону та Положенням щодо мети створення Департаменту та покладення на нього функцій з охорони культурної спадщини; наявність охоронного договору між управляючою будинком установою - ОСББ та органом культурної спадщини - Департаментом, ніяким чином не перешкоджає укладенню окремого охоронного договору між власником частини пам'ятки - ОСОБА_1 та Управлінням культури ЖОДА.
23.05.2018 відповідач надав письмовий відзив на позовну заяву (а.с. 150-151), в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог так як позивач не є стороною оскаржуваного договору, а тому він не створює для позивача жодних додаткових прав та обов'язків, окрім визначених чинним законодавством України; укладення оскаржуваного договору не є перешкодою для співвласників відповідного будинку для укладення окремих договорів з кожним з них окремо.
24.05.2018 позивач надала відповідь на пояснення представника ОСББ "Доманевський" (а.с. 166-168) в яких просила позов задовольнити в повному обсязі з тих підстав, що Управління культури ЖОДА, як орган культурної спадщини не є вищим органом у взаємодії з виконавчими органами місцевих рад у даній сфері, оскільки повноваження у сфері охорони культурної спадщини у останніх - відсутні, управління культури ЖОДА буде вважатися органом вищого рівня у сфері охорони культурної спадщини тільки на підставі отримання органом виконавчої влади ЖМР аналогічного "статусу" та повноважень; інформація та відомості у документі вважаються достовірними, але були винесені незаконно в документ без згоди та повідомлення про це фактичних власників та уповноваженого законом органу - Управління культури і туризму ОДА.
29.05.2018 третя особа ОСОБА_5 надав письмові пояснення (а.с. 170-171), в яких просив задовольнити позовні вимоги так як відсутні матеріали, які встановлюють право власності юридичної особи ОСББ "Доманевський" на будинок за даною адресою; відсутні докази, що спростовують наведені в позовній заяві норми Законів України та лист звернення Міністерства культури України до Житомирської міської ради щодо відсутності повноважень у Департаменту містобудування та земельних відносин та його керівника в укладанні охоронних договорів.
29.05.2018 третя особа ОСОБА_4 надала письмові пояснення (а.с. 174-175), в яких просила задовольнити позовні вимоги так як договір між ОСББ "Доманевський" та Департаментом містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради на підставі звернень власників будинку до Управління культури ЖОДА визнаний неправомірним, що підтверджується листом № 1870-1.9/12-17 від29.12.2017.
29.05.2018 позивач надала письмову відповідь на відзив (а.с. 176-179), в якій просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі так як Департамент містобудування та земельних відносин ЖМР не має повноважень в укладанні охоронних договорів, як спеціально уповноважений орган культурної спадщини.
30.05.2018 третя особа ОСОБА_2 надала письмові пояснення (а.с. 190-191), в яких просила задовольнити позовні вимоги так як охоронний договір на пам'ятку культурної спадщини № 5 від 08.09.2017 вважається протиправним, нечинним у зв'язку з відсутністю повноважень (компетенції) Департаменту містобудування та земельних відносин ЖМР, як спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини, відсутністю делегованих повноважень органу охорони культурної спадщини вищого рівня, відсутністю повноважень у керівника даного Департаменту, відсутністю повноважень у ОСББ "Доманевський" і його голови.
В судовому засіданні:
- позивач просила позов задовольнити в повному обсязі, так як спірний договір прийнятий з порушенням норм чинного законодавства;
- ОСОБА_2, ОСОБА_4 та їх представник, ОСОБА_3 позов підтримали та просили позов задовольнити в повному обсязі;.
- представник відповідача проти задоволення позову заперечувала з тих підстав, що відповідач діяв в межах наданих йому повноважень;.
Третя особа ОСОБА_5 представник третьої особи ОСББ "Доманевський" в судове засідання не прибули, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлений належним чином.
30.05.2018 в судовому засіданні за згодою учасників справи суд перейшов до розгляду справи у письмовому провадженні.
Позивач та треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є власниками квартир у вказаному будинку (а.с.96-98, 129).
08.09.2017 між Департаментом містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради в особі директора департаменту ОСОБА_6, який діяв на підставі Положення та ст. 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини", та ОСББ "Доманевський" в особі директора ОСОБА_7 було укладено охоронний договір на пам'ятку культурної спадщини № 5 за адресою: м. Житомир, бульвар Старий, 16/1 (а.с. 78-79).
Не погоджуючись з вищевказаним договором позивач, як власник квартири в будинку за адресою: м. Житомир, бульвар Старий, 16/1, оскаржила його до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Щодо твердження позивача, що оскаржуваний договір підлягає визнанню протиправним, нечинним та підлягає скасуванню, так як в загальних положеннях Департаменту відсутній Закон України "Про охорону культурної спадщини" та інші акти законодавства, що відносяться до сфери охорони культурної спадщини, відсутнє розпорядження (рішення, наказ) органу вищого рівня, яке уповноважує або делегує повноваження даному Департаменту, як органу культурної спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про охорону культурної спадщини", Державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.
До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать:
центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини;
орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим;
обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації;
виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.
Частиною 3 статті 3 вищевказаного Закону передбачено, що відповідний виконавчий орган сільської, селищної, міської ради населеного пункту, занесеного до Списку історичних населених місць України, утворюється місцевою радою за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.
Відповідно до Списку історичних населених місць України (міста і селища міського типу), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 2001 р. N 878, місто Житомир віднесено до історичних населених місць України.
Так, згідно пункту 1, 3 Положення про Міністерство Культури України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 р. № 495, Міністерство культури України (Мінкультури) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Мінкультури є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах культури та мистецтв, охорони культурної спадщини, вивезення, ввезення і повернення культурних цінностей, державної мовної політики, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері кінематографії, відновлення та збереження національної памяті.
Основними завданнями Мінкультури є: 1) забезпечення формування та реалізація державної політики у сферах культури та мистецтв, охорони культурної спадщини, вивезення, ввезення і повернення культурних цінностей, державної мовної політики, міжнаціональних відносин, релігії та захисту прав національних меншин; 2) забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері кінематографії, відновлення та збереження національної памяті.
Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про охорону культурної спадщини", до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить укладення охоронних договорів на пам'ятки.
А згідно п. 11 ч. 2 ст. 6 вищевказаного Закону, до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить: укладення охоронних договорів на пам'ятки в межах повноважень, делегованих органом охорони культурної спадщини вищого рівня відповідно до закону.
Пунктом 10 частини 1 статті 44 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що районні, обласні ради делегують відповідним місцевим державним адміністраціям такі повноваження, як організація охорони, реставрації, використання пам'яток історії та культури, архітектури і містобудування, палацово-паркових, паркових та садибних комплексів, природних заповідників місцевого значення.
Як вбачається з Положення про Департамент містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, до якого були внесені зміни рішенням Житомирської міської ради від 21.12.2016 № 496 (а.с. 99-104) Департамент містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради є виконавчим органом: спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури, спеціально уповноваженим органом охорони культурної спадщини та робочим органом розміщення зовнішньої реклами Житомирської міської ради.
Проте, суд вважає за необхідне зазначити, що дане положення та дослідженні докази не містять інформації про делегування органом охорони культурної спадщини вищого рівня повноважень Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради на укладення охоронних договорів на пам'ятки.
Той факт, що було відсутнє делегування повноважень органом охорони культурної спадщини вищого рівня відповідачу для укладення спірного договору підтверджується листом Міністерства культури України від 17.11.2017 № 1081/10/55-17 (а.с. 85), в якому вказано: "За результатами перевірки електронної бази даних документообігу Міністерства культури України встановлено, що звернень щодо погодження утворення відповідного виконавчого органу міської ради м. Житомира та інших населених пунктів Житомирської області, занесених до списку історичних населених місць України, на розгляд Мінкультури не надходило" та листом Міністерства культури України від 28.02.2018 № 77/10/15-18 (а.с. 80) в якому зазначено, що в положенні про Департамент містобудування та земельних відносин не визначені повноваження виконавчого органу відповідної міської ради визначені в ч. 2 ст. 6 Закону України "Про охорону культурної спадщини".
Суд критично ставиться до абз. 4 листа виконавчого комітету Житомирської міської ради від 09.02.2018 № 25/К-105 (а.с. 92) в якому зазначено, що: "Чинним законодавством України правомірність діяльності департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, як органу охорони культурної спадщини, не ставиться в залежність від погодження Міністерством культури України", так як вищевказане протирічить нормам ч. 3 ст. 3 Закону України "Про охорону культурної спадщини".
Крім того, вищевказане твердження виконавчого комітету Житомирської міської ради суперечить змісту абз. 3 листа Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради від 26.01.2018 № 238/13 (а.с. 93), яким визначено, що:" .......документи стосовно утвореного Житомирською міською радою спеціального уповноваженого органу охорони культурної спадщини в особі департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради знаходяться на розгляді в Міністерства культури України." та абз. 3 листа виконавчого комітету Житомирської міської ради від 09.02.2018 № 25/К-105, який повністю дублює вищевказаний лист.
Посилання представника відповідача та ОСББ "Доманевський" на лист Управління культури Житомирської обласної державної адміністрації від 08.08.2016 за підписом начальника управління (а.с. 121), з якого вбачається, що розпорядженням голови облдержадміністрації від 17.12.2009 № 396 уповноваженим органом охорони культурної спадщини в Житомирській області визначено управління культури і туризму облдержадміністрації, а після створення структурного підрозділу з охорони культурної спадщини Житомирського виконкому управління культури облдержадміністрації делегує Департаменту містобудування та землекористування Житомирської міської ради повноваження на укладання охоронних договорів на пам'ятки (місцевого значення) археології, історії, монументального мистецтва та нововиявленні об'єкти культурної спадщини м. Житомир, суд не приймає до уваги та зазначає наступне.
Додатком до Розпорядження голови облдержадміністрації від 03.08.2016 № 248 "Про розподіл обов'язків між головою, першим заступником, заступником голови обласної державної адміністрації" встановлено, що саме до повноважень заступника голови обласної державної адміністрації з питань гуманітарної політики, соціального захисту населення, архівної справи належить повноваження по охороні культурної спадщини, а тому начальник управління культури Житомирської обласної державної адміністрації не мав повноважень на делегування вищевказаних повноважень відповідачу.
Також суд не приймає до уваги посилання відповідача на наказ Управління культури та туризму Житомирської обласної державної адміністрації від 21.05.2018 № 90 " Про делегування повноважень з укладання охоронних договорів на об'єкти культурної спадщини" (а.с.156), яким делеговано Департаменту містобудування та землекористування Житомирської міської ради повноваження на укладання охоронних договорів, так як даний наказ був прийнятий після укладання спірного договору.
При цьому, варто зауважити, що даним наказом підтверджено той факт, що до 21.05.2018 відповідач не мав повноважень на укладання охоронного договору.
Отже, аналізуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що у відповідача на час укладання спірного охоронного договору були відсутні повноваження на вчинення дій відповідно до ст. 23 закону України "Про охорону культурної спадщини".
Щодо посилань позивача, що у Департаменту відсутні звернення всіх співвласників будинку щодо передачі пам'ятки "Особняк" в управління іншій особі у 2017 році.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини", усі власники пам'яток, щойно виявлених об'єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об'єкти зобов'язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.
При передачі пам'ятки, щойно виявленого об'єкта культурної спадщини чи її (його) частини у володіння, користування чи управління іншій особі істотною умовою договору про таку передачу є забезпечення особою, якій передається пам'ятка, щойно виявлений об'єкт культурної спадщини чи її (його) частина, збереження пам'ятки, щойно виявленого об'єкта культурної спадщини чи її (його) частини відповідно до вимог цього Закону та умов охоронного договору, укладеного власником або уповноваженим ним органом (особою) з відповідним органом охорони культурної спадщини.
Проте, суд вважає за необхідне зазначити, що ОСББ "Доманевський" не є власником будинку за адресою: м. Житомир, старий Бульвар, 16/1 (а.с. 91).
Варто зазначити, що згідно протоколу № 2 загальних зборів ОСББ "Доманевський" від 17.07.2017 (а.с. 152-155) у зборах, на яких вирішено надати повноваження щодо його укладення охоронного договору голові ОСББ, приймали участь всього 3 співвласники з 9, причини не участі інших 6 співвласників у протоколі не вказано, а отже суд приходить до висновку, що спірний договір повинен був укладатись між власниками 3 квартир (які брали участь у загальних зборах ОСББ "Доманевський" 17.07.2017) та органом охорони культурної спадщини.
Укладання ОСББ "Доманевський", як користувача (власника) будинку за адресою: м. Житомир, старий Бульвар, 16/1, спірного договору з відповідачем порушує права відповідача як власника квартири в даному будинку, так як обмежує право її власності.
Також, варто зауважити, що позивач була позбавлена можливості приймати участь у розробленні та укладенні спірного договору.
Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідач протиправно уклав охоронний договір від 08.09.2017 № 5 з ОСББ "Доманевський" не маючи на це наданих законом повноважень, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Враховуючи задоволення позову та приписи ст. 139 КАС України, на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати в сумі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту містобудування та землекористування Житомирської міської ради.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправним та скасувати охоронний договір на пам'ятку культурної спадщини № 5 від 08.09.2017, укладений між Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Доманевський" та Департаментом містобудування та землекористування Житомирської міської ради.
Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в сумі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту містобудування та землекористування Житомирської міської ради.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк