Справа № 2а-2936/10/1470
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2018 р.м.ОдесаСправа № 2а-2936/10/1470

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Брагар В. С.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Одесі апеляційну скаргу ліквідатора публічного акціонерного товариства "Миколаївський суднобудівний завод "Океан" ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження 12.02.2018 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства "Миколаївський суднобудівний завод "Океан" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2010 року публічне акціонерне товариство "Миколаївського суднобудівного заводу "Океан" звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення №00004036/0 від 30.04.2010 р.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.02.2018 року в задоволенні адміністративного позову публічного акціонерного товариства "Миколаївський суднобудівний завод "Океан" відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ліквідатор публічного акціонерного товариства "Миколаївський суднобудівний завод "Океан" ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що при заповненні податкової декларації за грудень 2009 року не порушено Порядку заповнення декларації з податку на додану вартість, затвердженого Наказом ДПА України від 30.05.1997 року № 166, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 09.07.1997р. за № 250/2054.

Таким чином апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У звязку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції і винесення нової постанови із задоволенням адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.310 КАС України апеляційний розгляд здійснюється колегією суддів у складі трьох суддів за правилами розгляду справи судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, встановлених цією главою.

Положеннями ст.262 КАС України передбачено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 311 КАС України апеляційні скарги на рішення суду першої інстанці, які ухвалені в порядку спрощенного позовного провадження без повідомлення сторін, судом апеляційної інстанції можуть бути розглянуті без повідомлення учасників справи ( в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи зазначені положення та з урахуванням розгляду справи судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, колегія суддів приходить до висновку, що для розгляду даної справи у відкритому судовому засіданні за участю сторін підстав немає.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Як встановлено судом першої інстанції, спеціалізованою Державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві з 26 лютого 2010 р. по 12 квітня 2010р. була проведена планова виїзна перевірка ВАТ «ОСОБА_2 Океан». Перевіркою встановлено порушення Закону № 168/97-ВР, а саме порушення пункту 1.8 статті 1, підпункту 7.2.1 пункту 7.2, підпункту 7.4.1, підпункту 7.4.5 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5, підпункту 7.7.1, підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону № 168/97-ВР, про що складено Акт перевірки від 19.04.2010 року № 405/36/14307653.

На підставі Акту перевірки від 19.04.2010 року № 405/36/14307653 було прийнято податкове повідомлення-рішення №00004036/0 від 30 квітня 2010р., яким визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2 820 535, 52 грн., з яких 2 014 668, 23 грн. - сума податкового зобов'язання за основним платежем та 805 867, 29 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням від 30.04.2010 року № 00004036/0 позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Вказані обставини визнані сторонами та суд не має обґрунтованого сумніву щодо їх достовірності.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог судом першої інстанції зазначено, що позивач в порушення Закону № 168/97-ВР та Порядку неправомірно включив до рядка 23.4 (зменшено/збільшено залишок від'ємного значення за результатами перевірки податкового органу) декларації з податку на додану вартість за грудень 2009 р. суму в розмірі 2 014 668, 23 грн.

Судова колегія суду апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а висновки суду першої інстанції обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 5.12.5. Порядку заповнення та подання податкової декларації з ПДВ, рядок 23.4 передбачений для відображення збільшення або зменшення затишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податковою періоду (рядок 26) за результатами камеральної чи документатьної перевірки, проведеної податковим органом.

Збільшення виникає внаслідок установлення за результатами перевірки заниження задекларованої платником суми податкового кредиту та/або завищення податкового зобов'язання. Визначена сума збільшення рядка 26 відображається зі знаком "+" у рядку 23.4 податкової декларації наступного звітного періоду.

Зменшення відбувається у разі, коли за результатами перевірки встановлено завищення задекларованої платником суми податкового кредиту та/або заниження податкового зобов'язання. Така сума зменшення рядка 26 відображається зі знаком "-" в рядку 23.4 податкової декларації наступного звітного періоду.

Таким чином збільшення або зменшення можливо лише в податковій декларації наступного звітного періоду після проведення перевірки, в ході якої встановлено заниження або завищення податкового кредиту (податкового зобов'язання).

З огляду на зазначене вірним є висновок суду першої інстанції про те, що апелянтом в порушення Закон № 168/97-ВР неправомірно було включено до рядка 23.4 (зменшено/збільшено залишок від'ємного значення за результатами перевірки податкового органу) декларації з податку на додану вартість за грудень 2009 р. суму в розмірі 2 014 668, 23 грн. з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в рядку 23.4 декларації з податку на додану вартість за грудень 2009 року апелянт збільшує залишок від'ємного значення на суму ПДВ у розмірі 2 014 535, 52 грн., яку зменшено за результатами невиїзних документальних перевірок відповідача, а саме: акт перевірки від 10.04.09р. №348/36/14307653 частково у розмірі 176 723, 84 грн.

За наслідками перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.04.2009р. №00004436/0, яким зменшено суму бюджетного відшкодування за листопад, грудень 2008р.; акт перевірки від 24.06.08р. №504/36/14307653 у розмірі 543 794, 28 грн.

За наслідками перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.07.08р. №00007236/0, яким зменшено суму бюджетного відшкодування за липень, грудень 2008р. та січень 2009р.; акт перевірки від 18.09.08р. №812/36/14307653 у розмірі 657 703, 85 грн.

За наслідками перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.09.09р. №00011636/0, яким зменшено суму бюджетного відшкодування за квітень 2008р.; акт перевірки від 01.12.08р. №1113/36/14307653 у розмірі 60 747, 38 грн.

За наслідками перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.12.08р. №00013936/0, яким зменшено суму бюджетного відшкодування за травень 2008р.: акт перевірки від 16.01.09р. №11/36/14307653 у розмірі 575 698, 63 грн.

За наслідками перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.01.09р. №00000136/0, яким зменшено суму бюджетного відшкодування за липень, серпень, вересень 2008р.

Таким чином апелянт відповідно до підпункту 5.12.5 Порядку заповнення та подання податкової декларації з ПДВ, мав право, після проведення перевірки в наступному податковому періоді, включити в рядок 23.4 декларації з податку на додану вартість суму зменшення бюджетного відшкодування.

Однак з матеріалів справи встановлено, що апелянтом було оскаржено в судовому порядку податкові повідомлення-рішення, прийняті по вищезазначеним актам перевірок.

Як встановлено матеріалами справи та заперечується сторонами по спарві в своїх письмових поясненнях, постановою Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №2а-4857/09/1470 від 24.11.2009р. визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №00004436/0 від 21.04.2009р. Також постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.06.2009р. по справі №2а-687/09/1470 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №00007236/0 від 03.07.2008р.

Також постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.11.2009р. по справі №2а-4860/09/1470 задоволено позовні вимоги ВАТ «ОСОБА_3 Океан» про скасування податкових повідомлень-рішень №00011636/0 від 22.09.2009р. на суму 657 703, 85 грн., №00013936/0 від 09.12.2008р. на суму 60 747, 38 грн. та №00000136/0 від 19.01.2009р. на суму 575 698, 63 грн.

Виходячи з викладеного, звертаючись з позовами про скасування податкових повідомлень-рішень апелянт стверджує, що відповідач неправомірно зменшив суму бюджетного відшкодування, а тому вважає, що має право на бюджетне відшкодування вищезазначених сум. Однак, разом з тим з матеріалів справи встановлено, що в той же час, позивач вносить вищезазначені суми до рядка 23.4 декларації з податку на додану вартість за грудень 2009 р., чим зменшує суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість за грудень 2009 р.

Відповідно до підпункту 7.7.3. пункту 7.7. ст. 7 Закону № 168/97-ВР, рішення про зарахування належної платнику повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті.

Таким чином, згідно до підпункту 7.7.3. пункту 7.7. ст. 7 Закону № 168/97-ВР для того, щоб скористатись правом на зарахування належної платнику податків повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань, у попередньому періоді платника податків повинно було виникнути право на бюджетне відшкодування.

Виходячи з викладеного судова колегія суду апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції, що апелянтом неправомірно було включено до рядка 23.4 (зменшено/збільшено залишок від'ємного значення за результатами перевірки податкового органу) декларації з податку на додану вартість за грудень 2009 р. суму в розмірі 2 014 668, 23 грн.

З огляду на викладена колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано було відмовлено у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства "Миколаївського суднобудівного заводу "Океан".

Рішення суду першої інстанції викладено достатньо повно, висновки обгрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апелянта викладені у апеляційній скарзі за змістом ідентичні наданим в запереченнях до адміністративного позову, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ліквідатора публічного акціонерного товариства "Миколаївський суднобудівний завод "Океан" ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.02.2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку ст.328-331 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 13.06.2018 року

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик