Справа № 804/2487/18
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2018 року Справа № 804/2487/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рябчук О.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження в місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -
05.04.2018 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просить суд:
- визнати дії Відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, з відмови зарахувати позивачу періоди роботи: з 03.06.1993 р. по 08.04.1996 р., з 21.12.1987 р. по 21.01.1991 неправомірними;
- зобов'язати Відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, зарахувати ОСОБА_1, періоди роботи з 03.06.1993 р. по 08.04.1996 р., з 21.12.1987 р. по 21.01.1991 до загального стажу роботи;
- зобов'язати Відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1, згідно доданих періодів роботи з 03.06.1993 р. по 08.04.1996 р., з 21.12.1987 р. по 21.01.1991 р. до загального стажу роботи.
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що він звернувся з заявою до відповідача, в якій просив переглянути детально розрахунок стажу згідно всіх записів у трудовій книжці відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування». Проте, відповідачем не враховано трудовий стаж на посаді газоелектрозварника в Приватному Підприємстві ВІГО з 03.06.1993 р. по 08.04.1996 р., оскільки у трудовій книжці запис про звільнення внесено іншою пастою, що є порушенням Інструкції по веденню трудових книжок, у звязку з чим, на думку відповідача, законні підстави врахуванням стажу 03.03.1993 по 08.04.1996 відсутні. Також, відповідач зазначив, що період відбування покарання з 21.12.1987 р. по 21.01.1991 ОП-317/9 Полтавській області (Машівська виправна колонія) не має підстав зараховувати до загального стажу з підстав не сплати страхових внесків протягом такого періоду, та не підтвердження трудового стажу особи відповідною довідкою. Позивач не погоджується з такими діями відповідача, просить визнати їх неправомірними, зобов'язати відповідача зарахувати до трудового стажу період роботи 03.06.1993 р. по 08.04.1996 р., з 21.12.1987 р. по 21.01.1991 та зробити перерахунок пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.04.2018 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні. Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано учасникам справи, відповідачу запропоновано у пятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали подати суду відзив на позовну заяву. Копія ухвали отримана сторонами, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.
07.05.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначив, що до стажу позивача не було враховано період роботи з 03.06.1993 р. по 08.04.1996 р., з 21.12.1987 р. по 21.01.1991, у звязку з тим, що у трудовій книжці номер наказу за період роботи 03.06.1993 р. по 08.04.1996 р. внесено іншою пастою, що є порушенням Інструкції по веденню трудових книжок. Також відповідач зазначив, що період відбування покарання з 21.12.1987 р. по 21.01.1991 ОП-317/9 Полтавській області(Машівська виправна колонія) не має підстав зараховувати до загального стажу з підстав не сплати страхових внесків протягом такого періоду, та не підтвердження трудового стажу особи відповідною довідкою.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 у період з 03.06.1993 р. по 08.04.1996 р. працював на посаді газоелектрозварника в Приватному Підприємстві ВІГО, що підтверджується записами №№ 21-23 в трудовій книжці БТ-1 № 0634951 та довідкою Приватного Підприємства «ВІГО» вих. № 03-8.04.96 г.
За період з 25.02.1988 р. по 21.01.1991 р. позивач відбував покарання в Державній установі «Машівська виправна колонія (№ 9)» що підтверджується довідкою ДУ Машивська виправна колонія (№ 9) від 07.03.2018 р. № 2/21.
Згідно довідки ДУ Машівська виправна колонія (№ 9) від 07.03.2018 р. № 2/20 засуджений ОСОБА_1 відбував міру покарання з 25.02.1988 р. по 21.01.1991 р., був працевлаштований, внески до Пенсійного фонду з заробітної плати не утримувалися.
Відповідно до довідки Серії ЕЛ № 014208 Установи ОП-317/9 позивач відбував покарання в місцях позбавлення волі з 21.12.1987 р. по 21.01.1991 р.
14.09.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про перегляд розрахунку загального стажу та розрахунку пенсії.
Листом від 28.09.2017 р. № Б-133 Криворізьке центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача про відсутність підстав для зарахування до загального трудового стажу роботи на посаді газоелектрозварника в Приватному Підприємстві ВІГО з 03.06.1993 р. по 08.04.1996 р., оскільки запис про звільнення здійснено пастою іншого кольору.
Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з вимогами ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Відповідно до п.п. 2 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1, до заяви для призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01.01.2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління ПФУ від 18.06.2014 року № 10-1 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 цього Положення.
Згідно п. 20 вказаної Постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також за змістом п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у період з 03.06.1993 р. по 08.04.1996 р. працював посаді газоелектрозварника в Приватному Підприємстві ВІГО, що підтверджується записами в трудовій книжці.
Відповідно до пункту 2.4 Інструкції № 58 від 29 липня 1993 року усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Відповідно до пункту 4.1 Інструкції № 58 від 29 липня 1993 року у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини на які посилається відповідач є необґрунтованими та не можуть порушувати законне право позивача на включення періоду його роботи з 03.06.1993 р. по 08.04.1996 р. до загального стажу роботи.
Стосовно періоду з 21.12.1987 р. по 21.01.1991 р. суд зазначає наступне.
Згідно з пунктом «а» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується, крім іншого: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в'язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.
Таким чином достатньою та необхідною правовою підставою для зарахування до страхового стажу особи, який враховується при призначенні їй пенсії, періоду відбування покарання у відповідному закладі обмеження чи позбавлення волі є наявність сукупності двох умов: 1) підтвердження трудового стажу особи відповідною довідкою; 2) сплата страхових внесків протягом такого періоду.
Згідно положень абзацу п'ятого частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами.
З аналізу наведених правових норм вбачається, що період страхового стажу до 1 липня 2000 року підтверджується даними, обчислюється на підставі довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 04 березня 2014 року в справі № 21-3а14 та Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2018 року в справі № 296/3579/17.
Отже, враховуючи те, що за період залучення позивача до оплачуваної роботи під час відбування покарання з 21.12.1987 р. по 21.01.1991 р. не сплачувалось страхових внесків, вказаний стаж не може бути врахований при визначенні ОСОБА_1 розміру пенсії.
Виходячи з вищезазначеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Згідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Тому судові витрати в розмірі 352,40 грн. підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати відмову Криворізького центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 03.06.1993 р. по 08.04.1996 р. до загального стажу роботи, викладену в листі від 28.09.2017 р. № Б-133 неправомірною.
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 03.06.1993 р. по 08.04.1996 р. до загального стажу роботи.
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з включенням періоду роботи з 03.06.1993 р. по 08.04.1996 р. до загального стажу роботи.
В решті позовних вимог відмовити.
Судові витрати в розмірі 352,40 грн. стягнути на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_2