Справа № 806/3155/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 806/3155/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"12" червня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Кузьменко Л.В.

ОСОБА_1,

за участю секретаря Шведюк М.М.,

представника відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирської місцевої прокуратури на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "29" грудня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Житомирської місцевої прокуратури про визнання протиправною відмови, зобов'язання надати інформацію на запит , -

суддя в 1-й інстанції - Токарева М.С.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м.Житомир,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.12.2017р. позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною відмову Житомирської місцевої прокуратури у наданні повної інформації на запит ОСОБА_2 від 01.11.2017р. про № кримінального провадження, посаду, прізвище, ім'я по батькові слідчого та прокурора процесуального керівника та стан досудового розслідування в кримінальному провадженні (за фактами службового підроблення посадовими особами Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, справа №295/15126/16-к). Зобов'язано Житомирську місцеву прокуратуру надати ОСОБА_2 інформацію на його запит від 01.11.2016 року про посаду, прізвище, ім'я по батькові слідчого та прокурора процесуального керівника та стан досудового розслідування в кримінальному провадженні (за фактами службового підроблення посадовими особами Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, справа №295/15126/16-к).

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Житомирська місцева прокуратура звернулася до суду з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації (абзац 9 пункту 1.1 постанови ВАС України №10 від 29.09.2016р. "Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації"). Звертає увагу, що в ході розгляду справи судом першої інстанції відповідачем вказувалося на застосуванні правової позиції Верховного Суду України при вирішенні аналогічних спорів, наведену у постанові від 31.10.2017р. у справі №815/6959/14, в якій колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, скасовуючи рішення судів нижчих інстанцій про задоволення позову щодо забезпечення інформації, вказала на наявності у відповідача обов'язку не розголошувати інформацію, що містить таємницю досудового розслідування за відсутності згоди сторони кримінального провадження та необхідність вирішення даної справи у порядку, встановленому КПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 01.11.2017р. ОСОБА_2 звернувся до Житомирської місцевої прокуратури із запитом у якому просив надати інформацію про № кримінального провадження, посаду, прізвище, ім'я по батькові слідчого та прокурора процесуального керівника та стан досудового розслідування в кримінальному провадженні (за фактами службового підроблення посадовими особами Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, справа №295/15126/16-к).

Житомирською місцевою прокуратурою 08.11.2017р. направлено на адресу позивача відповідь за вих. №101/20із17 у якій зазначено, що на виконання ухвали слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 08.12.2016р. у справі №295/15126/16 уповноваженими особами Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області зареєстровано кримінальне провадження №0007721 від 22.12.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Також повідомлено, що інформація щодо процесуальних керівників, слідчих та стан розслідування у кримінальних провадженнях становить службову інформацію на підставі наказу Генерального прокурора України від 30.12.2014 №158.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що інформація, яку запитував позивач не є службовою інформацією, тобто не містить конфіденційну інформацію, а ненадання інформації на запит позбавило позивача на доступ до публічної інформації.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право на доступ до інформації є конституційним правом людини, яке передбачене і гарантоване статтею 34 Конституції України, а саме, право кожного на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань, право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.

Статтями 1 - 3 Закон України "Про доступ до публічної інформації" №2939-VI від 13.01.2011р. (далі - Закон) передбачено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Метою створення даного нормативно-правового акту є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 6 ч.1 статті 14 Закону передбачено обов'язок розпорядників надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до ст.19 Закону запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

Водночас, за змістом частини першої статті 22 Закону, розпорядник інформації має право відмовити у задоволенні запиту на інформацію у наступних випадках:

- розпорядник не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством володіти інформацією, щодо якої зроблено запит,

- інформація, що запитується, належить до категорії інформації, з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону,

- особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила, передбачені ст.21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком,

- не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених ч.5 ст.19 цього Закону.

Частиною 2 статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація:

1) що міститься в документах суб'єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов'язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень;

2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф "для службового користування". Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Статтею 9 Закону встановлено, що відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація: 1) що міститься в документах суб'єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов'язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень; 2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

У відповідності до Переліку документів, у яких міститься службова інформація, затверджених наказом Генерального прокурора України №158 від 30.12.2014р., (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), до службової інформації належать:

1.Відомості, що містяться в наказах, розпорядженнях, вказівках та інших управлінських актах, а також доповідних записках, довідках, інформаційних листах, аналізах, узагальненнях, документах прокурорського реагування, методичних рекомендаціях, відомчій кореспонденції та інших документах, для створення яких використовується службова інформація.

2.Відомості, одержані під час здійснення нагляду за додержанням законів органами, які провадять оперативно-розшукову та контррозвідувальну діяльність, які не віднесені до секретної інформації.

3.Відомості, що містять цифрові або відсоткові показники щодо здійснення правоохоронними органами оперативно-розшукової діяльності, негласних слідчих (розшукових) дій, а також дані статистичної звітності щодо здійснення нагляду із цих питань.

4.Відомості, які містять оперативні дані правоохоронних органів про злочини та причетних до їх вчинення осіб.

5.Відомості щодо загроз безпеці життєдіяльності військових формувань, стану військових об'єктів, протидії замахам на підрив боєздатності військових формувань.

6.Відомості стосовно засобів охорони, режимних вимог, а також із питань додержання законів під час здійснення нагляду за оперативно-розшуковою діяльністю органів та установ виконання покарань.

7.Відомості, одержані під час здійснення представницької діяльності, поширення яких може призвести до порушення конституційних прав і свобод громадян, негативно позначитися на забезпеченні громадського порядку, створити загрозу безпеці підприємств, установ, організацій.

8.Відомості, отримані під час здійснення представницької діяльності, щодо законності при плануванні, формуванні, розміщенні та виконанні державного оборонного замовлення, а також стосовно накопичення, зберігання, використання та поповнення запасів державного резерву.

9.Відомості, у яких розкриваються форми та методи здійснення прокурорської діяльності, тактика слідчих дій.

10.Відомості, що містяться в матеріалах службових розслідувань (перевірок).

11.Відомості (за сукупністю), які зберігаються на матеріальних носіях інформаційної бази даних Єдиного реєстру досудових розслідувань.

12.Відомості з питань мобілізаційної роботи в органах прокуратури України, у тому числі організації та стану мобілізаційної підготовки, оперативного чергування, цивільного захисту, зокрема в ході переведення органів прокуратури на функціонування в умовах особливого періоду; дані щодо військового обліку, бронювання військовозобов'язаних співробітників і працівників, які призвані на військову службу за мобілізацією та виконують завдання у сфері оборони держави; інформація про кількість і місця зберігання відомчої вогнепальної зброї.

13.Відомості (за сукупністю складових показників) про стан забезпечення охорони державної таємниці, які не містять таємної інформації.

Згідно з п.1.7 наказу Генерального прокурора України «Про організацію інформування суспільства щодо діяльності органів прокуратури України» від 18 вересня 2015 року №218, поширення інформації про результати досудового розслідування у кримінальних провадженнях згідно зі статтею 222 Кримінального процесуального кодексу України оприлюднювати лише з дозволу слідчого або прокурора, який здійснює процесуальне керівництво за умови, що це не зашкодить швидкому, повному і неупередженому розслідуванню та не призведе до порушення прав учасників кримінального провадження.

Відповідно до норм Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України №139 від 06.04.2016р., відомості з Реєстру надаються у вигляді витягу в порядку, встановленому КПК України, за формою, наведеною у додатку 6 до цього Положення.

Із відповіді на запит позивача, оформленої листом №101/20із17 від 08.11.2017р. за підписом керівника місцевої прокуратури вбачається, що з приводу порушених у зверненні позивачем питань, відповідачем надано вичерпну відповідь.

Колегія суддів вважає, що більш конкретна інформація щодо кримінального провадження може бути отримана позивачем згідно вимог КПК України, а не згідно Закону України "Про доступ до публічної інформації".

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував обставин, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають цим обставинам, що є підставою для скасування постанови суду з ухваленням нового рішення відповідно до ст.317 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської місцевої прокуратури задовольнити, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "29" грудня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Л.В. Кузьменко

ОСОБА_1

Повне судове рішення складено "13" червня 2018 р.