Справа № 820/3048/18
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2018 р. справа № 820/3048/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Горшкової О.О.,

при секретарі судового засідання - Лук'янчук О.І.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкової вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

Харківське обласне комунальне підприємство "Дирекція розвитку інфраструктури території" звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати незаконною та скасувати податкову вимогу Головного Управління Державної Фіскальної служби у Харківській області від 20.03.2018 р. № 49606-17;

- зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській виключити визначену податковою вимогою від 20.03.2018 р. №49606-17 суму податкового боргу у розмірі 2 571 899,98 грн. з усіх реєстрів боргу платника податків.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що контролюючим органом передчасно прийнято податкову вимогу від 20.03.2018 р. № 49606-17, оскільки сума податкового боргу підприємства на момент її прийняття не була узгоджена. Так, представник позивача зазначив, що ХОКП "Дирекція розвитку інфраструктури території" на момент прийняття оскаржуваної вимоги проводив процедуру адміністративного оскарження податкових повідомлень рішень, на підставі яких була сформована податкова вимога. Таким чином, враховуючи, що фактично у ХОКП "Дирекція розвитку інфраструктури території" відсутній податковий борг, то позивач просить зобов'язати відповідача виключити визначену податковою вимогою від 20.03.2018 р. №49606-17 суму податкового боргу у розмірі 2 571 899,98 грн. з усіх реєстрів боргу платника податків.

Представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив, що згідно даних ІК ХОКП "Дирекція розвитку інфраструктури території" податкова вимога від 20.03.2018 р. № 49606-17 є відкликаною з 26.03.2018 року, у зв'язку з погашенням податкового боргу, що в свою чергу вказує на відсутність необхідності у її скасуванні. Щодо вимог про виключення даних про заборгованість підприємства з ІК, то вказана вимога, на думку відповідача, не ґрунтується на жодних приписах податкового законодавства, оскільки податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційно телекомунікаційних систем контролюючих органів. З огляду на вищезазначені обставини, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні 14.06.2018 року учасники судового процесу підтримали свої правові позиції в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з відзиву відповідача на позов, ГУ ДФС у Харківській області було проведено документальну позапланову перевірку Філії ХОКП "Дирекція розвитку інфраструктури території", за наслідками чого складено акт № 69/20-40-14-08-11/35351080 від 04.01.2018 року.

На підставі вказаного акту перевірки, ГУ ДФС у Харківській області сформовано та направлено на адресу підприємства податкові повідомлення рішення від 09.02.2018 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

23.02.2018 року ХОКП "Дирекція розвитку інфраструктури території" на адресу ДФС України сформовано скаргу на податкові повідомлення рішення від 09.02.2018 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, яка направлена на адресу контролюючого органу 24.02.2018 року, згідно фіскального чеку.

20.03.2018 року ГУ ДФС у Харківській області сформовано акт опису майна № 49606-17 від 20.03.2018 року та податкову вимогу від 20.03.2018 року № 49606-17.

Листом від 16.04.2018 року № 13151/6/99-99-11-02-01-15 ДФС України скаргу ХОКП "Дирекція розвитку інфраструктури території" залишено без розгляду.

Позивач вважає, що контролюючим органом передчасно сформовано оскаржувану податкову вимогу, оскільки на момент її прийняття податкові зобов'язання не були узгоджені, з огляду на проведення підприємством процедури їх адміністративного оскарження, на підставі чого позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Суд зазначає, що відповідно до п.п. 14.1.175. п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Зі змісту п. 54.1. ст. 54 Податкового кодексу України вбачається, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 59.1. ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За вимогами п. 59.3 ст. 59 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

У відповідності до ст. 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення. Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

У відповідності до вимог п.п. 56.15-56.16 ПК України, скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Днем подання скарги вважається день фактичного отримання скарги відповідним контролюючим органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв'язку від платника податків поштового відправлення із скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв'язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

Водночас, за приписами п. 56.17 ст. 56 ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується, зокрема, днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику;

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Згідно п. 95.3 ст.95 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

При цьому, за вимогами п.п. 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України лише узгоджене грошове зобов"язання вважається податковим боргом, на підставі чого у контролюючого органу виникає право формувати податкову вимогу.

Системно проаналізувавши вищезазначені норми права, суд приходить до висновку, що право контролюючого органу на формування податкової вимоги прямопропорційно залежить від попереднього узгодження грошових зобовязань, що в свою чергу кореспондує дню закінчення процедури адміністративного оскарження нарахованих податкових зобовязань.

Таким чином, враховуючи зміст наведених норм, суд зазначає, що податкові зобов'язання платника податків, визначених у податковому повідомленні-рішенні контролюючим органом являються неузгодженими у разі оскарження рішення контролюючого органу у адміністративному або судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, ДФС України 16.04.2018 року прийнято рішення за скаргою ХОКП "Дирекція розвитку інфраструктури території" на податкові повідомлення -рішення від 09.02.2018 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

Водночас, оскаржувану податкову вимогу № 49606-17, прийняту за результатом не сплати позивачем податкових зобовязань за вказаними податковими повідомленнями рішеннями, ГУ ДФС у Харківській області прийнято 20.03.2018 року.

Отже, податкові зобов'язання за податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДФС у Харківській області від 09.02.2018 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, на підставі яких сформовано податку вимогу № 49606-17 від 20.03.2018 року, є неузгодженими, оскільки на час винесення оскаржуваної податкової вимоги на розгляді ДФС України перебувала скарга подана ХОКП "Дирекція розвитку інфраструктури території" в порядку адміністративного оскарження, яка на момент прийняття вимоги не розглянута по суті.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що оскаржувану податкову вимогу сформовано та надіслано позивачу без врахування вимог чинного законодавства та передчасно.

Водночас, як вбачається з відзиву відповідача на позов податкова вимога № 49606-17 від 20.03.2018 року вважається відкликаною з 26.03.2018 року, у зв'язку з погашенням податкового боргу, що підтверджується даними АС «Податковий блок» (а.с. 47-50).

Представник позивача у своїй відповіді на відзив від 11.06.2018 року № 01-26/28294/18 зазначив, що на момент подання даного позову не був обізнаний про факт відкликання спірної податкової вимоги.

Таким чином, приймаючи до уваги вищезазначені обставини, судом враховується, що податкова вимога № 49606-17 від 20.03.2018 року прийнята контролюючим органом передчасно та з порушенням вимог чинного законодавств, однак з огляду на те, що оскаржуване рішення суб'єкта владних повноважень є відкликаним з 26.03.2018 року в порядку ст. 60 ПК України, згідно даних інтегрованої картки позивача, то така податкова вимога, наразі не порушує прав та інтересів позивача, а тому позовні вимоги про визнання податкової вимоги № 49606-17 від 20.03.2018 року протиправною та її скасування задоволенню не підлягають.

З приводу позовних вимог щодо зобов'язання Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській виключити визначену податковою вимогою від 20.03.2018 р. №49606-17 суму податкового боргу у розмірі 2 571 899,98 грн. з усіх реєстрів боргу платника податків, то суд зазначає наступне.

Представник позивача обґрунтовує свою правову позицію тим, що в ІК ХОКП "Дирекція розвитку інфраструктури території" значить сума заборгованості у розмірі 2 571 899,98 грн., незважаючи на те, що податкова вимога, сформована на підставі вказаної заборгованості, є відкоиканою.

Організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) визначено Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, який затверджено Наказом Міністерства фінансів України 07 квітня 2016 року № 422.

Так, відповідно вказаного Порядку, оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС. Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. Контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.

Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

Дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії.

При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов'язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються.

Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою. У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи (пункти 3-5 розділу І).

З метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Облікові та звітні показники включаються до еталонних довідників з подальшим обов'язковим внесенням відповідних змін до реєстрів операцій та показників, які формуються ДФС за погодженням Міністерства фінансів України.

Зміни до реєстрів операцій та показників вносяться не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем впровадження нових операцій та/або показників (пункт 1 розділу ІІ). У розділі VII Порядку визначений механізм перенесення до ІКП результатів адміністративного та/або судового оскарження рішень органів ДФС та методи контролю достовірності відповідних показників, положеннями якого передбачено, що інформація, внесена та збережена відповідальним юристом в інформаційній системі, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, щодня автоматично відображається в реєстрі «Апеляційне та судове оскарження» підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи.

Тобто, інтегрована картка є документом, який знаходиться в оперативному стані і відображає облік нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету. Зазначення в ньому сум недоїмки та пені, які не підлягають сплаті в даному випадку, але в картці зазначені як наявна заборгованість порушує права позивача, оскільки відображає суму не існуючого податкового боргу та впливає на стан подальших розрахунків по податку.

Згідно з положеннями п. 5 розд. І Порядку № 422, контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.

Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов'язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.

У разі встановлення, що перекручення (викривлення) показників допущене у результаті умисних дій працівників органів ДФС, такі працівники притягуються до відповідальності у встановленому законодавством порядку.

Первинними документами, на підставі яких вносяться первинні показники до інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, є: ухвала суду про відкриття провадження; ухвала про забезпечення позову; ухвала суду про відкриття апеляційного провадження; ухвала суду про відкриття касаційного провадження; ухвала суду касаційної інстанції про зупинення виконання рішення; рішення суду, прийняте по суті, що набрало законної сили (перша інстанція, апеляційна чи касаційна інстанція, Верховний Суд України) (п. 2 Розділу VII Порядку №422).

Отже, системно проаналізувавши вищезазначені норми права, суд зазначає, що кожна операція по нарахуванню/сплаті податків, зборів, платежей має відображатись в ІКП платника податків, у тому числі і факт відкликання податкової вимоги та виключення суми заборгованості з реєстрів боргу платника податків, що для органів ДФС є обов'язком щодо забезпечення контролю за достовірністю та повнотою відображення інформації в інтегрованій картці платника податків.

Вказана правова позиція також узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, яка викладена в постанові від 13.02.2018 року по справі №816/2042/16 (касаційне провадження №К/9901/3492/17).

Приймаючи до уваги вищезазначене, з огляду на наявність у платника податків матеріально-правового інтересу в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов'язань платника податків, то суд вважає за можливе застосування такого способу захисту порушеного права позивача як зобов'язання ГУ ДФС у Харківській області виключити з інтегрованої картки Філії Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" записи про нарахування податкової заборгованості у розмірі 2571899,98 грн.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих учасниками справи доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 14, 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під'їзд, 5 пов.,м. Харків, 61022, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків, 61057, ) про скасування податкової вимоги - задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління ДФС у Харківській області виключити з інтегрованої картки Філії Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" записи про нарахування податкової заборгованості у розмірі 2571899,98 грн., нарахованої на підставі податкової вимоги Головного Управління Державної Фіскальної служби у Харківській області від 20.03.2018 р. № 49606-17.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під'їзд, 5 пов.,м. Харків, 61022, ) сплачену суму судового збору в розмірі 20170 (двадцять тисяч сто сімдесят) грн. 25 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області ( вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 19 червня 2018 року.

Суддя Горшкова О.О.