Справа № 826/526/15
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 червня 2018 року

Київ

справа №826/526/15

адміністративне провадження №К/9901/42156/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2017 року (головуючий суддя Мацедонська В.Е., судді: Лічевецький І.О., Мельничук В.П.) у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України, Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України), Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві (далі - ДПІ) про зобов'язання ДФС України не вносити інформацію про позивача до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та зберегти за позивачем форму обліку платників податків за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації (згідно статей 28, 294, 296 Цивільного кодексу України); зобов'язання ДПІ здійснювати в подальшому облік позивача як платника податків за раніше встановленими формами обліку: без застосування цифрового ідентифікатора та ведення обліку платника податків без використання серії та номеру паспорта (за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації) та не вносити інформацію про позивача до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів, а також проставити у паспорті позивача (на сторінках 7, 8 або 9) відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 21 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року, позов задоволено: зобов'язано Державну фіскальну службу України не вносити інформацію про ОСОБА_2 до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків; зобов'язано Державну фіскальну службу України зберегти за ОСОБА_2 форму обліку платників податків за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації; зобов'язано Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві здійснювати в подальшому облік ОСОБА_2 як платника податків за раніше встановленими формами обліку: без застосування цифрового ідентифікатора та ведення обліку платника податків без використання серії та номеру паспорта (за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації); зобов'язано Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві не вносити інформацію про ОСОБА_2 до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів; зобов'язано Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві проставити у паспорті ОСОБА_2 відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою.

25 листопада 2016 року до Окружного адміністративного суду м.Києва надійшла заява ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві про зміну способу та порядку виконання рішення суду, в якій заявник просив змінити спосіб та порядок виконання постанови Окружного адміністративного суду м.Києва від 21 квітня 2015 року шляхом подання ОСОБА_2 до ДПІ повідомлення форми №1П, встановленого Положенням про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів від 10 грудня 2013 року №779.

Зазначена заява мотивована неможливістю виконання відповідачем пункту 6 резолютивної частини рішення суду у даній справі, що набрало законної сили, оскільки позивачем всупереч положень пункту 70.5 статті 70 Податкового кодексу України (далі - ПК України) не подано до податкового органу за місцем обліку повідомлення та документів для забезпечення її обліку за прізвищем, ім'ям та не пред'явлено паспорт

Ухвалою від 18 травня 2017 року Окружний адміністративний суд м.Києва заяву ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС України про зміну способу та порядку виконання рішення суду у справі задовольнив частково та змінив порядок виконання пункту 6 резолютивної частини постанови Окружного адміністративного суду м.Києва від 21 квітня 2015 року у справі №826/526/15 шляхом уточнення, доповнивши його текстом наступного змісту: «...для чого ОСОБА_2 необхідно подати до контролюючого органу документи, визначені розділом 8 Положення №779, а саме - Повідомлення за формою №1П (додаток 8), та пред'явити паспорт громадянина України, в порядку передбаченому цим розділом»; в задоволенні решти вимог заяви відмовив.

Частково задовольняючи вказану заяву та змінюючи спосіб та порядок виконання судового рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутність у податкового органу повідомлення за формою №1П та непред'явлення цьому ж органу ОСОБА_2 паспорту для проставлення необхідної відмітки, позбавляє ДПІ можливості належним чином виконати рішення суду у цій справі в частині зобов'язання ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві проставити у паспорті ОСОБА_2 відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою.

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 08 серпня 2017 року ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 18 травня 2017 року про зміну способу та порядку виконання рішення суду скасував та відмовив в задоволенні заяви Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м.Києві про зміну способу та порядку виконання постанови Окружного адміністративного суду м.Києва від 21 квітня 2015 року.

Приймаючи таке рішення, апеляційний суд виходив з того, що зміна судом першої інстанції способу виконання постанови Окружного адміністративного суду м.Києва від 21 квітня 2015 року шляхом доповнення абзацу 6 її резолютивної частини текстом певного змісту суперечить самій суті такої зміни, встановленій статтею 263 КАС України, оскільки вона не повинна змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення як такого; крім того, ДПІ не подано жодних доказів в підтвердження наведених в заяві обставин неможливості виконання ним прийнятого судом рішення у встановлений останнім спосіб.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції від 08 серпня 2017 року, ДПІ звернулась з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права й залишення поза увагою наведених нею в заяві про зміну способу та порядку виконання постанови Окружного адміністративного суду м.Києва від 21 квітня 2015 року обставин, що зумовлюють неможливість виконання пункту 6 її резолютивної частини, просила вказану ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 18 травня 2017 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

Позивач в письмових запереченнях на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечила, вважаючи їх безпідставними, а рішення суду апеляційної інстанції, яке вона просила залишити без змін, - обґрунтованим та законним.

В подальшому, справа передана до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України.

Справу згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано для розгляду касаційної скарги колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду: головуючий суддя Пасічник С.С. (суддя-доповідач), судді: Васильєва І.А., Юрченко В.П.

Перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судом апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду першої інстанції (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

За наявності обставин та в порядку, передбачених абзацом першим цієї частини, сторона виконавчого провадження, а також державний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Аналогічні положення закріплено й в частині 3 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця, приватного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Отже, саме у випадку ускладнення виконання судового рішення, з метою захисту прав та інтересів сторін виконавчого провадження суд у виняткових випадках може постановити ухвалу про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Підставою зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим. При цьому, під порядком виконання судового рішення слід розуміти законодавчо врегульовану послідовність і зміст виконавчих дій державного виконавця, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Під зміною способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв'язку з неможливістю виконання цього рішення визначеними способом і порядком.

Водночас зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Обґрунтованими ж підставами для зміни способу і порядку виконання судового рішення є наявність обставин, які є об'єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб, а наявність таких обставин має бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Поняття способу захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Стаття 263 КАС України містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих матеріально-правових питань, які, в свою чергу, слід розглядати у сукупності з положеннями статей 105, 106 КАС України.

Так, згідно з частиною 4 статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимогу, зокрема, про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Відповідно ж до пункту 2 частини 2 статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (абзац 2 частини 2 статті 162 КАС України).

При цьому, в будь-якому разі, зміна на підставі статті 263 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права особи.

Отже, зміна способу і порядку виконання постанови Окружного адміністративного суду м.Києва від 21 квітня 2015 року про зобов'язання ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві проставити у паспорті ОСОБА_2 відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою на зобов'язання ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві проставити у паспорті ОСОБА_2 відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою, для чого ОСОБА_2 необхідно подати до контролюючого органу документи, визначені розділом 8 Положення №779, а саме - Повідомлення за формою №1П (додаток 8), та пред'явити паспорт громадянина України, в порядку передбаченому цим розділом, змінює резолютивну частину цього рішення, фактично покладає на позивача (позов якого задоволено) додатковий обов'язок, а отже є такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Разом з тим, всупереч статті 263 КАС України ДПІ не було надано доказів наявності обставин, що ускладнюють (унеможливлюють) виконання судового рішення у визначений судом спосіб, з огляду на те, що постанова Окружного адміністративного суду м.Києва від 21 квітня 2015 року набрала законної сили 16 червня 2015 року й за правилами статті 129-1 Конституції України, статей 14, 255 КАС України є обов'язковою до виконання на всій території України незалежно від обраного способу захисту порушеного права позивача.

Враховуючи викладене та з огляду на зміст й вимоги поданої ДПІ заяви про зміну способу та порядку виконання постанови Окружного адміністративного суду м.Києва від 21 квітня 2015 року, касаційний суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для її задоволення, а відтак і для скасування постановленої Київським апеляційним адміністративним судом ухвали від 08 серпня 2017 року.

Доводи ж касаційної скарги таких висновків суду не спростовують.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України (в редакції, чинній на момент ухвалення даної постанови) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 350, 355 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник

І.А. Васильєва

В.П. Юрченко ,

Судді Верховного Суду