Справа № 805/831/18-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року справа №805/831/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року у справі № 805/831/18-а (головуючий суддя І інстанції Мозгова Н.А.), складену в повному обсязі 25 квітня 2018 року в м. Словянськ Донецької області за позовом ОСОБА_1 до начальника Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області ОСОБА_2, першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_3 про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до начальника Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області ОСОБА_2, першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_3 про перерахунок пенсії (а.с. 3-7, 12).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року відмовлено у задоволені позову у повному обсязі (а.с. 110-113).

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року та посилаючись на порушення своїх прав, просила скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначила, що наданий пенсійним органом розрахунок пенсії не відповідає дійсності, оскільки не враховані доплата за понаднормативний стаж 10 років у розмірі 80,96 грн. та підвищення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів № 365 від 12 травня 2012 року в розмірі 100 грн. Також підтримує свої доводи, вказані в заяві від 21 березня 2018 року (а.с. 100-102), де ОСОБА_1 зазначає, що її пенсія, яку вона не отримує в повному обсязі, становить: прожитковий мінімум 1312 грн. та підвищення згідно із постановою №365 від 12 травня 2012 року у розмірі 100 грн., що разом складає 1412 грн. до 01 жовтня 2017 року, а з 01 жовтня 2017 року 1412 грн. та з урахуванням індексації у розмірі 140 грн., а з 01 січня 2018 року у сумі 40 грн., що разом складає 1592 грн. Крім того, пенсійний фонд не здійснив їй перерахунок з урахуванням індексації з 01 травня 2014 року у розмірі 28, 47 грн. щомісячно. Таким чином, з урахуванням уточнюючої заяви, просить суд зобовязати пенсійний фонд сплатити заборгованість у розмірі 1 799,76 грн. та встановити розмір пенсії 1 732,96 грн.

Посилається на те, що у 2016 році зверталась до Селидівського міського суду Донецької області з позовною заявою про перерахунок пенсії. Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 01 березня 2016 року позовні вимоги задоволені частково, визнано протиправним дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії в розмірі, що дорівнює прожитковому мінімуму з 01 вересня 2015 року по 31 грудня 2015 року, зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі, що дорівнює прожитковому мінімуму з 01 вересня 2015 року по 31 грудня 2015 року з урахуванням фактично виплачених сум (а.с. 116-118).

Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

08 червня 2018 року до канцелярії суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшов відзив на апеляційну скаргу. В своєму відзиві Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зазначає, що позивач по справі отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV та перебуває на обліку в Селидівському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. Відповідно до Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 28-2 від 22 грудня 2014 року, Головне управління Фонду здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. На підставі викладеного Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не має повноважень для здійснення дій щодо пенсійної справи ОСОБА_1, тому просить суд апеляційної інстанції відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що страховий страж ОСОБА_1 складає 15 років 5 місяців 6 днів, додатковий стаж 14 років 8 місяців 3 дні, який зараховано по 27 листопада 1999 року. Пенсія розрахована із заробітку за період з 01 жовтня 1986 року по 30 листопада 1986 року, з 01 листопада 1987 року по 30 листопада 1987 року, який складає 2691,28 грн.

Приймаючи спірне рішення суд першої інстанції виходив з того, що при призначенні позивачу пенсії, відповідач правильно розрахував її розмір та вірно визначив складові.

До 01 жовтня 2017 року розмір пенсії позивача складав 1412 грн.: 673,39 грн. - розмір пенсії по інвалідності (ст. 33 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»: особам з інвалідністю ІІІ групи 50 відсотків пенсії за віком), 50 грн. надбавка одинокому пенсіонеру інваліду ІІІ групи (відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 654 від 16 липня 2008 року, одиноким інвалідам ІІІ групи, які досягли пенсійного віку, виплачується надбавка на догляд у розмірі 50 грн.), 588,61 грн. державна адресна допомога відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України № 265 від 26 березня 2008 року, 100 грн. доплата відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №327 від 23 квітня 2012 року. Розмір пенсії за інвалідністю розрахований виходячи з пенсії за віком 347,82 грн., доплати до прожиткового мінімуму 964,18 грн. та доплати за понаднормативний стаж 34,78 грн. ((347,82+964,18+34,78)*50%=673,39).

З 01 жовтня 2017 року позивачеві здійснено перерахунок пенсії на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року №2148-VІІІ позивачу здійснено перерахунок пенсії із використанням єдиного показника середньої зарплати за останні 3 роки (2014-2016) у розмірі 3764,40 грн. з урахуванням 1% величини оцінки одного року стажу.

Після перерахунку з 01 жовтня 2017 року пенсія позивача становить 1452 грн.: 766,48 грн. - розмір пенсії по інвалідності (ст. 33 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»: особам з інвалідністю ІІІ групи 50 відсотків пенсії за віком), 50 грн. надбавка одинокому пенсіонеру інваліду ІІІ групи (відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 654 від 16 липня 2008 року, одиноким інвалідам ІІІ групи, які досягли пенсійного віку, виплачується надбавка на догляд у розмірі 50 грн.), 635,52 грн. державна адресна допомога відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України № 265 від 26 березня 2008 року. Розмір пенсії за інвалідністю розрахований, виходячи з пенсії за віком 809,62 грн., доплати до прожиткового мінімуму 642,38 грн. та доплати за понаднормативний стаж 80,96 грн. ((809,62+642,38+80,96)*50%=766,48).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю І групи 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю ІІ групи 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю ІІІ групи 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

З 01 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Аналіз норми ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, а перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

Стосовно тверджень позивача щодо нездійснення пенсійним фондом індексації її пенсії з 01 травня 2014 року у розмірі 28,47 грн., суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог в цій частині, виходячи з наступного.

Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Відповідно до п. 3 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, до об'єктів індексації не відносяться, зокрема, соціальні виплати, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму (тимчасова державна допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме; мінімальний розмір допомоги по безробіттю; державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю; державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державна соціальна допомога на догляд; тимчасова державна соціальна допомога непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату; щомісячна грошова допомога малозабезпеченій особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею; компенсаційна виплата, що призначається непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами).

ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності, яка не входить до об'єкту індексування.

Крім того рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 01 березня 2016 року по справі 242/4432/15-а, ОСОБА_1 відмовлено в позовних вимогах в частині зобовязання провести індексацію пенсії з 29 травня 2015 року, а за період 01 травня 2014 року по 28 квітня 2015 року позовні вимоги залишено без розгляду, що свідчить про відсутність сум заборгованості у Пенсійного фонду перед позивачем стосовно сум індексації її пенсії (а.с. 96-98).

Стосовно посилання позивача на Постанову Кабінету Міністрів України від 12 травня 2012 року № 365 суд апеляційної інстанції зазначає, що це посилання є безпідставним, оскільки зазначена постанова не регулює спірні правовідносини. Спірні правовідносини регулюються Постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення» (далі Постанова № 327).

Відповідно до зазначеної Постанови КМУ № 327 встановлено, що пенсії, призначені (перераховані) до 2008 року із застосуванням показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2005 - 2006 роки відповідно до Законів України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей) та із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2003 - 2006 роки відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", перераховуються із застосуванням показників відповідно середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік та середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2007 рік.

Пунктом 2 цієї Постанови встановлено, що пенсії, призначені до 1 травня 2012 р. відповідно до Законів України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (за наявності страхового стажу у чоловіків - не менш як 25 років, у жінок - не менш як 20 років), "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей), "Про наукову і науково-технічну діяльність" та "Про пенсійне забезпечення"(одержувачам соціальних пенсій), підвищуються таким чином, щоб розмір підвищення з урахуванням перерахунку, проведеного відповідно до пункту 1 цієї постанови, становив не менш як 100 гривень, для пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у осіб, які не мають страхового стажу: чоловіки - 25 років, жінки - 20 років, - 50 гривень, для соціальних пенсій - 30 гривень.

Підвищення встановлюється до розміру пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги та пенсій за особливі заслуги перед Україною, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, і сум індексації), що склався станом на 30 квітня 2012 року.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що до 01 жовтня 2017 року основний розмір пенсії за віком складав 347,82 грн. 01 жовтня 2017 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та основний розмір пенсії за віком склав 809,62 грн., тобто збільшився більш ніж на 100 грн. Таким чином, виплата з 01 жовтня 2017 року згідно Постанови № 327 від 23 квітня 2012 року не здійснюється.

Окрім того, до розрахунку пенсії відповідачем зараховані суми 80.96 грн. доплата за понаднормативний стаж 10 років та 50 грн. - надбавка одиноким інвалідам на догляд,що безпідставно включені позивачем до її додаткового розрахунку як не нараховані та не виплачені при розрахунку пенсії першим відповідачем. Отже ,доводи апелянта щодо доплати зазначених сум в розрахунку при стягненні за останні шість місяців не доведені та не знайшли свого підтвердження у справі, тому судом апеляційної інстанції не приймаються.

Стосовно позовних вимог в частині зобовязання встановлення пенсії в розмірі 1732,96 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку. Відповідно до частини 1 статті 58 зазначеного Закону Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно до частини 7 пункту 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 28-2 від 22 грудня 2014 року, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що оскаржувані дії субєкта владних повноважень щодо встановлення пенсії в розмірі 1452 грн. є дискреційними повноваження управління Пенсійного фонду та такими, що вчинено з урахуванням норм матеріального права, що регулює спірні правовідносини та не суперечать вимогам ч. 2 ст. 2 цього Кодексу, з огляду на що вимоги апеляційної скарги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вимоги позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобовязання встановити пенсію у розмірі 1732,96 грн. та зобовязати Селидівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити заборгованість в розмірі 1799, 76 грн., суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Селидівському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, що не заперечується сторонами.

Відповідно до пункту 12 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 28-2 від 22 грудня 2014 року, Управління Фонду є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Казначейства та уповноважених банках, печатку із зображенням Державного ОСОБА_4 України та своїм найменуванням. Відповідно до підпункту 5 пункту 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 28-2 від 22 грудня 2014 року, Головне управління Фонду здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. У звязку з тим, що ОСОБА_1 отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не має повноважень для призначення або встановлення суми пенсії позивачеві.

Крім того, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не приймало жодних рішень стосовно призначення та перерахунку пенсії позивачеві, тому відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України, Головним управлінням не порушені права позивача у звязку з відсутністю між сторонами спірних правовідносин. Відповідна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду України у справі № 21-484а12 від 22 квітня 2014 року.

Таким чином суд апеляційної інстанції підтримує висновок суду першої інстанції щодо необґрунтованості вимог позивача До Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Крім того, в апеляційній скарзі не наведено доказів порушень норм матеріального та/або процесуального права судом першої інстанції та доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року у справі № 805/831/18-а за позовом ОСОБА_1 до начальника Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області ОСОБА_2, першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_3 про зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 червня 2018 року.

Судді Т.Г.Арабей

ОСОБА_5

ОСОБА_4