Справа № 646/14468/15-а
Суддя: Шелест І. М.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ провадження 2-а/646/3/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.18 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Шелест І.М.,

за участю секретаря Волошко К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,

без присутності сторін,

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду, посилаючись на те, постановою заступника начальника Харківської митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 391/80700/15 від 11 листопада 2015 його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 68 724, 99 грн. Позивач просить визнати протиправною та скасувати вказану постанову. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що наявність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 митниця вбачає у тому, що він як керівник підприємства, не забезпечив сплату митних платежів у встановлені законом строки, визначені у графі 48 «Відстрочення платежів» ЕМД від 29.06.2015 року та передбачені ч. 7 ст. 55 МК України. Позивач вважає, що такі висновки відповідача не відповідають дійсності, оскільки, згідно ч. 6 ст. 307 МК України, у даному випадку фінансова гарантія не надавалась, тому немає підстав застосовувати 90-денний строк фінансової гарантії, посилання відповідача на необхідність сплати митних платежів у строки, вказані в графах 48 митних декларацій не підтверджуються нормами законодавства. Таким чином, при не згоді з рішенням про коригування митної вартості у декларанта виникає обовязок забезпечувати сплату (надавати гарантію) різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом ,та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, лише у випадку, якщо сума митних платежів, що підлягають сплаті, перевищує суму, еквівалентну 1000 євро. У даному випадку різниця у сумі митних платежів розрахованих за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, скоригованою митним органом, склала 22 908, 33 грн. (900, 16 євро). На думку позивача, у даному випадку слід застосовувати ч. 4 ст. 3 МК України, оскільки законодавство не визначає чіткого строку сплати різниці в сумі митних платежів у випадку випуску товарів у вільний обіг без надання фінансових гарантій, тому обовязок сплатити вказану різницю за ЕМД виникне після завершення процедури оскарження рішення про коригування митної вартості № 807000011/2015/0000552/2 від 30 березня 2015 року, яке стало підставою для їх нарахування. Крім того, позивач посилається на те, що в його діях відсутня умисна форма вини, при наявності якої наступає відповідальність за ст. 485 МК України, оскільки митний орган був повинний встановити, що ОСОБА_1, як директор ПП "Спецімпекс", усвідомлюючи, що різниця в сумі митних платежів повинна бути сплачена до 29 червня 2015 року, володів достатніми коштами для сплати цих платежів та умисно не сплатив їх з метою заподіяння шкоди економічним інтересам держави. Однак недоліки митного законодавства не дають позивачу чітко визначити строк сплати різниці розміру митних платежів за даних обставин митного оформлення, при цьому позивач не заперечує необхідності сплатити різницю митних платежів у тому випадку, якщо рішення про коригування митної вартості буде залишено без змін за результатами судового оскарження.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, будучи належним чином повідомлений про час слухання справи. Представник позивача ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, з невідомих причин, про розгляд справи повідомлявся.

До суду було подано заперечення проти задоволення позову, в яких зазначено, що постановою Харківської митниці ДФС від 11.11.2015 по справі про порушення митних правил № 391/80700/15 ОСОБА_1, як директора ПП «Спецімпекс» визнано винним у порушенні митних правил за ст. 485 МКУ, а саме за несплату митних платежів у розмірі 22 908, 33 грн. у строк, встановлений законодавством (до 29.06.2015) та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 68 724, 99 грн.

Згідно п.39 ч. 1 ст. 4 МКУ платник податків це особа, на яку відповідно до МКУ, ПКУ та інших Законів України покладено обовязок зі сплати митних платежів.

Обовязок ОСОБА_1 зі сплати митних платежів виник 31.03.2015 року із кінцевим строком 29.06.2015.

Таким чином, обовязок сплатити митні платежі виник ще 30.06.2015.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом 26.03.2015 уповноваженою особою ПП «Спецімпекс» до митного оформлення подано електронну митну декларацію (ЕМД) № 807100000/2015/010272 на товар: «покриття з деревинно-полімерного композиту».

За результатами здійснення митного контролю за вказаною митною декларацією Харківською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 807000011/2015/0000552/2 від 30.03.2015 року, яким збільшено митну вартість задекларованого товару.

11.11.2015 року Харківською митницею ДФС в особі заступника начальника Харківської митниці ДФС ОСОБА_3 винесено постанову у справі про порушення митних правил № 391/80700/15, якою ОСОБА_1, працюючого директором ПП «Спецімпекс» визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 68 724, 99 грн.(а. с. 6).

Згідно зі ст. 319 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 485 МК України, передбачено адміністративну відповідальність за зявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплату митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Таким чином, з об'єктивної сторони склад правопорушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, характеризується наявністю дій, зокрема щодо несплати митних платежів у строк, встановлений законодавством.

Згідно п. 39 ч. 1 ст. 4 МК України платник податків це особа, на яку відповідно до МК України, Податкового Кодексу України та інших законів України покладено обовязок зі сплати митних платежів.

Згідно ст. 6 Податкового кодексу України податком є обовязковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього кодексу.

Відповідно до ст.9 Податкового кодексу України до загальнодержавних належать такі податки та збори: податок на додану вартість, мито.

Пунктом 9.2 ст. 9 Податкового кодексу України передбачено, що відносини, повязані з установленням та справлянням мита, регулюються митним законодавством, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 271 МК України мито - це загальнодержавний податок, встановлений Податковим кодексом України та цим Кодексом, який нараховується та сплачується відповідно до цього Кодексу, законів України та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України. Частиною 2 ст.271 МК України передбачено види мита, до яких зокрема відносяться ввізне мито та додатковий імпортний збір.

Пунктом 1 ч.1 ст.276 МК України передбачено, що платником мита є, зокрема, особа, яка ввозить товари на митну територію України чи вивозить товари з митної території України у порядку та на умовах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 278 МК України датою виникнення податкових зобовязань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобовязання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Відповідно до п. 180.1 ст. 180 Податкового кодексу України для цілей оподаткування податком на додану вартість платником податку є зокрема особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до МК України.

Згідно п. 206.1 ст. 206 Податкового кодексу України під час ввезення товарів на митну територію України суми податку на додану вартість підлягають сплаті до державного бюджету платниками податку до/або на день подання митної декларації безпосередньо на єдиний казначейський рахунок, крім операцій, за якими надається звільнення (умовне звільнення) від оподаткування.

Згідно п. 46.1 Податкового кодексу України митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобовязань.

Відповідно до п.п.16.1.4 п.16.1 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 МК України для поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна серед іншого сплатити митні платежі, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту.

Відповідно до положень ст. 4 МК України:

- випуск товарів - надання органом доходів і зборів права на користування та/або розпорядження товарами, щодо яких здійснюється митне оформлення, відповідно до заявленої мети;

- вільний обіг - обіг товарів, який здійснюється без обмежень з боку органів доходів і зборів України.

Згідно ч. 7 ст. 55 МК України, у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу.

Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товару.

Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами по справі, випуск у вільний обіг товарів ПП «Спецімпекс» за ЕМД № 807100000/2015/010272 від 31.03.2015 року здійснене у відповідності до положень ч. 7 ст.55 МК України із забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання ПП «Спецімпекс» гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу.

Таким чином, фактично на прохання ПП «Спецімпекс» товар за ЕМД № 807100000/2015/010272 від 31.03.2015 року випущено у вільний обіг саме у відповідності до положень ч. 7 ст. 55 МК України.

Однак враховуючи, що різниця між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, складає 22 908, 33 грн. (900,16 євро) тобто не перевищує суму, еквівалентну 1000 євро, вказані кошти не було внесено ПП «Спецімпекс» на відповідний рахунок або в касу органу доходів і зборів.

Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, який визначає правила заповнення граф митних декларацій на бланках єдиного адміністративного документа форми МД-2 (далі Порядок № 651) затверджено наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №651, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684.

Відповідно до п.п. 3.3 вказаного Порядку №651 графи А, С, D/J, E/j, F, G, I МД паперового примірника МД та її електронної копії або електронної МД заповнюється посадовими особами митних органів. Інші графи МД заповнюються Декларантом.

Зазначена митна декларація заповнена відповідно до Порядку №651, отже саме декларантом внесено відомості, зазначені графах:

9 - «Особа, відповідальна за фінансове врегулювання» - ПП «Спецімпекс»;

47 - «Нарахування платежів» - графа заповнюється у разі сплати (необхідності застосування заходів забезпечення сплати відповідно до розділу Х МК України) митних платежів);

48 -«Відстрочення платежів» 03.04.2015. При цьому, суд зазначає, що вказану графу заповнено саме декларантом.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ч. 1 ст. 305 МК України у випадках, визначених цим Кодексом, виконання зобовязань осіб, що випливають з митних процедур, забезпечуються шляхом надання органам доходів і зборів забезпечення сплати митних платежів у способи, передбачені для відповідної митної процедури.

Згідно ст. 306 МК України одним із способів забезпечення сплати митних платежів є зокрема фінансові гарантії.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.309 МК України забезпечення сплати митних платежів фінансовою гарантією здійснюється у таких формах:

1) надання фінансової гарантії, виданої гарантом (гарантія, що надається у вигляді документа);

2) внесення коштів на відповідний рахунок або в касу органу доходів і зборів (грошова застава).

Відповідно до ч. 9 ст. 309 МК України завершення оформлення митної декларації є підтвердженням прийняття фінансової гарантії як забезпечення виконання зобовязань перед органами доходів і зборів.

Враховуючи вищевказані положення МК України, суд дійшов висновку, що звільнення особи, відповідальної за сплату митних платежів, від надання фінансової гарантії як забезпечення сплати митних платежів, відповідно до положення ч. 6 ст. 307 МК України, звільняє цю особу саме від внесення коштів на відповідний рахунок або в касу органу доходів і зборів (грошової застави), та жодним чином не звільняє від належного та вчасного виконання обовязку зі сплати митних платежів.

Враховуючи усе вищевикладене, ПП «Спецімпекс» як особа, відповідальна за сплату митних платежів, мало сплатити різницю між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товару, визначеною митницею, а саме: 22 908,33 грн. до 29.06.2015 року, тобто у строк, зазначений у графі 48 «Відстрочення платежів» ЕМД № 807100000/2015/010272 від 31.03.2015 року.

Проте у встановлений строк вказана сума митних платежів сплачена не була, що й не заперечується позивачем.

На підставі викладеного, враховуючи, що позивач ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора ПП Спецімпекс», вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, які полягали у несплаті митних платежів у строк, встановлений законом, що спричинило недобори митних платежів на загальну суму 22 908,33 грн., суд приходить до висновку про наявність в діях позивача об'єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Щодо наявності в діях ОСОБА_1 умисної форми вини, суд дійшов висновку про безпідставність посилання позивача на недоліки митного законодавства, які позбавили його можливості чітко визначити строк сплати митних платежів у розмірі 22 908,33 грн. за ЕМД № 807100000/2015/010272 від 31.03.2015 року, що підтверджується усіма вищевикладеними положеннями чинного законодавства.

Крім того, суд критично ставиться до посилань позивача щодо повязування моменту настання обовязку зі сплати митних платежів із завершенням процедури оскарження рішення про коригування митної вартості, оскільки правомірність дій митниці при винесенні вказаного рішення про коригування митної вартості товарів на теперішній підтверджено у судовому порядку.

Тому суд, приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1, як директор ПП «Спецімпекс», усвідомлював, що митні платежі у розмірі 22 908,33 грн. за ЕМД № 807100000/2015/010272 від 31.03.2015 року повинні бути сплачені саме до 29.06.2015, та умисно не сплатив їх з метою заподіяння шкоди економічним інтересам держави.

Тому, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена у відповідності до норм чинного законодавства, підстав для її скасування немає, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Ухвалою суду від 03.12.2015 провадження у справі було зупинено до набрання чинності судовим рішенням у справі №820/9195/15.

Провадження у даній справі ухвалою суду від 28 лютого 2018 року було відновлено, оскільки справу № 820/9195/15 розглянуто.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 16.11.2015 по справі № 820/9195/15, рішення Харківської митниці ДФС про коригування заявленої митної вартості товарів у тому числі № 80700001/2015/000552/2 від 30.03.2015 - скасовано, дана постанова набрала законної сили лише 02.02.2016, після винесення Харківським апеляційним адміністративним судом ухвали від 02.02.2016 по справі № 820/9195/15, якою постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.11.2015 по справі № 820/9195/15 скасовано. Прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ПП «Спецімпекс» - відмовлено.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена у відповідності до норм чинного законодавства, підстав для її скасування немає, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6-9, 242-246, 255 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови Харківської митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 391/80700/15 від 11 листопада 2015 року за статтею 485 МК України у відношенні ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення буде складене в повному обсязі 15.06.2018

Суддя І.М. Шелест