Справа № 461/3744/18
Суддя: Радченко В. Є.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/3744/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.

при секретарі Сидорак М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (79008, м. Львів, вул. Вірменська, 16/3, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції НП України (79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19), інспектора патрульної поліції взводу ОДДЗ батальйону №4 ОСОБА_2 патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції НП України ОСОБА_3 (79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19) про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції НП України, інспектора патрульної поліції взводу ОДДЗ батальйону №4 ОСОБА_2 патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції НП України ОСОБА_3, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 123969 від 13.05.2018 р., а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 13 травня 2018 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., про що було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення ВР № 123969 від 13.05.18 р. Вважає, що винесена постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Позивач у судове засідання не зявився. Оскільки подав заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції НП України та відповідач інспектор патрульної поліції взводу ОДДЗ батальйону №4 ОСОБА_2 патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції НП України ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями. Клопотання про відкладення чи про розгляд справи у їхній відсутності до суду не надходило.

У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися.

Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи в їх сукупності, зясувавши всі обставини справи, та спірні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Суд встановив, що постановою інспектора патрульної поліції взводу ОДДЗ батальйону №4 ОСОБА_2 патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції НП України ОСОБА_3 від 13.05.2018 р. до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. /а.с.7/

Як вбачається із оскаржуваної постанови 13.05.2018 р. о 22 год. 10 хв. у м.Львові на вул. В. Великого, 5 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом в одному напрямку без наміру повертати ліворуч чи розвороту, порушив п.11.5 ПДР України.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч.1 ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 Кодексу.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, у тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Частиною 2 статті 122 КУпАП, передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п.11.5 ПДР на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 мав намір повернути ліворуч на вулицю Стрийська і заздалегідь прийняв крайнє ліве положення, як зазначено в ПДР. Зазначив, що не перебудувався в правий ряд, тому що, автомобіль поліції їхав надто близько і цим маневром позивач завдав би їм незручностей, створивши перешкоду. Позивач не вбачав перешкоди для водія іншого автомобіля, оскільки рухався з максимально дозволеною швидкістю.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

За частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

У положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до положень ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Частинами ч. 1, 2 ст.72 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З наведеної норми вбачається, що презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Відповідно до ч.1, 2 ст.2 КАС України, у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

Рішення суб'єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб'єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб'єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об'єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб'єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об'єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Суд звертає увагу на те, що відповідачами не надано до суду достовірних доказів, щоб підтверджували обґрунтованість притягнення до адміністративної відповідальності позивача. Оскільки до матеріалів не долучено технічний засіб, яким здійснено відеозапис, що виключає можливість прийняття його у якості належного доказу по справі.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ВР №123969 від 13.05.2018 р. складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідачі у судове засідання не зявилися, не надали доказів на спростування тверджень позивача, тому суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, не підтверджена. Суд вважає за можливе постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР №123969 від 13.05.2018 р. визнати протиправною та скасувати.

Крім цього, суд виходячи з положень п.3 ч.3 ст.286 КАС України, вважає за можливе задовольнити позов ОСОБА_1 у частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 13.05.2018 року серії ВР №123969, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 72, 286 КАС України, ст.ст.122, 222, 283 КУпАП, Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про національну поліцію», ПДР, суд , -

ухвалив :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (79008, м. Львів, вул. Вірменська, 16/3, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції НП України (79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19), інспектора патрульної поліції взводу ОДДЗ батальйону №4 ОСОБА_2 патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції НП України ОСОБА_3 (79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19) про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення, - задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 123969 від 13.05.2018 р. винесену інспектором патрульної поліції взводу ОДДЗ батальйону №4 ОСОБА_2 патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції НП України ОСОБА_3, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 12.06.2018 р.

Суддя Радченко В.Є.