Справа № 206/1972/18
Суддя: Румянцев О. П.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/1972/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2018 року Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Румянцев О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про оскарження правового акту індивідуальної дії субєкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2018 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Інспектора 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про оскарження правового акту індивідуальної дії субєкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. В своєму адміністративному позові позивач посилається на те, що 29 березня 2018 року відносно нього інспектором 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №341937 за ч.1 ст.121 КУпАП. Так в постанові зазначено, що він 29 березня 2018 року о 16:49год. на дорозі М-29 км., керував автомобілем «RENAULT KANGOO», державний номер НОМЕР_1, у якого лобове скло має тріщини зі сторони водія, що погіршують та обмежують оглядовість з місця водія, чим порушив п.31.4.7 Правил дорожнього руху України. За вказане правопорушення його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 340 грн. Дії інспектора 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 по притягненню його до адміністративної відповідальності, вважає необєктивними та постанову такою, яка не відповідає закону та підлягає скасуванню. І дійсно, він 29 березня 2018 року о о16:49год. на дорозі М-29 км., керував автомобілем «RENAULT KANGOO», державний номер НОМЕР_1, у якого лобове скло має тріщини зі сторони водія. Але по-перше, вказана тріщина на лобовому склі його автомобіля не обмежує оглядовість з місця водія, а по-друге, він їхав з увімкненими аварійними сигналами та на невеликій швидкості за для уникнення аварійних ситуацій, на що відповідач, мабуть не звернув уваги. При цьому, він їхав на трасі, де фізично не можливо здійснити ремонт скла, яке йому розбила цегла, яка кілометрів за 20 від місця зупинки його автомобіля вилетіла з-під коліс великогабаритного автомобіля. Просить звернути увагу на ту обставину, що п.31.4.7 Правил дорожнього руху України взагалі немає такого поняття чи обмеження руху транспортного засобу, як тріщина на лобовому склі. Цим пунктом правил, що стосується лобового скла, зазначено лише, що забороняється експлуатація транспортних засобів на яких встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія і погіршують його прозорість. Лобове скло його автомобіля взагалі не обмежує оглядовість з місця водія, а також на ньому відсутні додаткові предмети чи нанесене покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, тобто прозорість скла нічим не погіршена. Вищевказані обставини були повідомлені ним відповідачу, але він це не взяв до уваги та проігнорував його твердження. Після такої неупередженості поліцейського, він почав вимагати від нього, щоб він почав запис на свій нагрудний відеореєстратор. Відповідач на його прохання, не надав жодного доказу щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, яке він йому інкримінує. Його автомобіль було зупинено не інспектором Гедзун М.В., а поліцейським стаціонарного посту на дорозі М-29 км, який зупинив його і попросив на перевірку документи (він вважає, що поліцейський зупинив його як раз через те, що він дуже повільно їхав з увімкненими аварійними сигналами), які він передав поліцейському, після чого останній кудись пішов, а він залишився біля свого автомобіля. Через декілька хвилин до нього підійшов вже інспектор Гедзун М.В., який вручив йому вже роздруковану постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Від такий дій він обурився, адже справа була фактично розглянута потайки від нього та ще й особою, яка його не зупиняла, не представлялася, не повідомляла його, що справа буде розглянута саме ним. Він заперечував проти того, щоб справа про адміністративне правопорушення відносно нього була розглянута без його адвоката, до якого він бажає звернутися, оскільки дії відповідача, вважає незаконними. Більш того, поліцейський не розяснив йому права та те, що він має право на правничу допомогу. А саму справу розглянув не надавши йому час підготуватися та порадитися з адвокатом по телефону. На підставі вищевикладеного, у звязку з відсутністю в його діях складу про адміністративне правопорушення, та враховуючи, що при розгляді справи, відповідач виніс постанову з численними порушенням чинного законодавства, тому він змушений звернутися з позовом до суду та просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

11.04.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження у справі за правилами у порядку спрощеного провадження (а.с.14).

Позивач в судове засідання не зявився, але до початку судового засідання від нього через канцелярію суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності в якій він не заперечував проти розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, але від нього на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст.268 КАС України, у справах визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час та місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справ шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності курєром або за відомими суду номерами телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом звязку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеною частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомлено відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що інспектора 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії ЕАА №341937 від 29.03.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 340,00 грн., за те, що він 29.03.2018 року о 16 год. 49 хв. М-29 км. лобове скло має тріщини зі сторони водія, що погіршують та обмежують оглядовість з місця водія, чим порушив п.31.4.7 ПДР інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється за що передбачена відповідальність відповідно до ч.1 ст.121 КУпАП (а.с.10).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил,норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Підпунктом «в» пункту 31.4.7 ПДР України встановлено, що забороняється експлуатація транспортних засобів, якщо встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість.

Так з наданого відповідачем диску з відеоматеріалом, вбачається що дійсно на лобовому склі автомобіля, яким керував позивач, є тріщини, однак вони не обмежують оглядовість з місця водія. Додаткових предметів або покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість, на зазначеному відеозаписі не зафіксовано (а.с.23).

Як вбачається із аналізу змісту пункту 31.4.7 ПДР України, зазначена норма права не забороняє керування транспортними засобами, лобове скло яких має тріщину.

За правилами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем у цій справі у відповідності зі своїм обовязком доказування, встановленим ст.77 КАС України, не надано доказів на підтвердження правомірності його дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП відповідач суду не представив. Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов'язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.293 Кодексу України про адміністративні правопорушення за результатами оскарження постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути прийнято рішення про скасування постанови і закриття справи.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено суду правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, у звязку з чим постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, як не законна, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 245, 247, 251, 258, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 77, 242-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до Інспектора 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 (місце знаходження: м. Дніпро, вул. Троїцька, 2-а) про оскарження правового акту індивідуальної дії субєкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАА №341937 від 29.03.2018 року, винесену Інспектора 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладення на нього штрафу у сумі 340,00 грн., як незаконну. Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.П.Румянцев