Справа № 818/1638/18
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2018 р. Справа №818/1638/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Воловик С.В.,
за участю секретаря судового засідання - Терехової О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу №818/1638/18
за позовом ОСОБА_1
до Гарбузівського сільського голови ОСОБА_2
про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1Б.) звернувся з позовною заявою до Гарбузівського сільського голови ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, Гарбузівський сільський голова), в якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Будильського сільського голови ОСОБА_3 щодо ненадання інформації на питання 1.1 та 2.1 заяви №468 від 06.10.2017 року;
- зобов'язати відповідача надати ОСОБА_1 інформацію на питання 1.1 та 2.1 заяви №468 від 06.10.2017 року;
- стягнути з відповідача 500 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.10.2017 звернувся до Гарбузівського сільського голови із заявою про підтвердження або спростування описаної інформації та надання іншої інформації в рамках описаної в заяві ситуації. Проте, листом від 19.10.2017 №02-25/473 позивачу надана відповідь, що не містила інформації запитуваної в пунктах 1.1 та 2.1 заяви. Тому вважає, що відповідач порушив його право на інформацію, передбачене статтею 40 Конституції України, та не виконав вимог ст.ст.15, 19 Закону України «Про звернення громадян». Крім того, стверджує, що протиправна бездіяльність відповідача щодо ненадання відповідей на питання 1.1 та 2.1 заяви завдала йому моральної шкоди, що виразилася у необхідності вжиття додаткових заходів для отримання потрібної інформації, створенні перешкод його усталеному життю, витрачання особистого часу на пошуки шляхів для відновлення своїх прав, заподіяння психічних та душевних страждань, приниження честі та гідності, що повязані з порушенням його прав та охоронюваних законом інтересів.
Позивач, вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, а відповідно позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін в підготовчому засіданні на 23 травня 2018 року о 16:30 год.
Гарбузівський сільський голова не погодився з позовними вимогами, у відзиві на позовну заяву (а.с.16-19) зазначив, що ОСОБА_1 листом №02-25/473 від 19.10.2017 надано вичервну відповідь на заяву №468, а отже, відповідно діяв в рамках чинного законодаства.
Ухвалою суду від 23 травня 2018, занесеною до протоколу, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду на 07 червня 2018 о 10 год. 00 хв.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, крім того, просив компенсувати йому судові витрати, повязані з прибуттям у судове засідання, добові та компенсації за відрив від звичайних занять.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.21)
Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.
В судовому засіданні встановлено, що 06.10.2017 ОСОБА_1 звернувся до Гарбузівського сільського голови із заявою №468, в якій, серед іншого, просив:
1.1 Підтвердити або спростувати інформацію що до того, що працівником і депутатом Гарбузівської сільської ради з використанням копіювальних приладів та паперу, що належить сільраді без стягнення відповідної плати проведено копіювання невизначеної кількості копій паспортів орендодавців та копій договорів оренди з СФГ "Прелина".
1.2 Якщо зазначені вище обставини не відомі, то повідомити причини за яких сільський голова не бачить чим займаються підлеглі у робочий чат, на які цілі використовується папір та копіювальне обладнання.
1.3 Провести по даному факту службове розслідування.
2. Назвати посаду та прізвище, ім'я по батькові особи, яка ініціювала та викликала до Гарбузівської сільської ради нотаріуса та працівників первинної правової допомоги, які 05.10.2017 спілкувалися з мешканцями с. Гарбузівка.
2.1 Надати перелік всіх працівників Гарбузівської сільської ради, які були присутні на зустрічі 05.10.2017 з нотаріусом та працівниками первинної правової допомоги та чим вони там займалися.
2.2 Повідомити яким чином мешканці Гарбузівської сільської ради були оповіщені про приїзд зазначених вище спеціалістів.
2.3 Проінформувати які питання турбують громаду та були поставлені юристу, а також які функції виконував на зустрічі нотаріус (а.с.6)
У відповідь на вказану заяву відповідач повідомив, що згідно зі ст.4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільська рада працює на принципах: народовладдя; законності; гласності; колегіальності; поєднання місцевих і державних інтересів; виборності; правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності в межах повноважень, визначених цим та іншими законами; підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб; державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування; судового захисту прав місцевого самоврядування.
Працівники сільської ради працюють для громади. Комп'ютерна техніка використовується в інтересах громади. При потребі жителі сільської ради звертаються до сільської ради для виготовлення копій документів.
Згідно частини першої статті 71 Закону України "Про державну службу" вбачається, що службове розслідування проводиться обов'язково у разі невиконання або неналежного виконання державним службовцем посадових обов'язків, перевищення ним повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду фізичні або юридичні особі, державі або територіальній громаді.
Скарг на неправомірні дії працівників сільської ради не надходило.
Щодо другого блоку питань, відмітив, що 05.10.2017 на території сільської ради консультування громадян з правових питань проводили спеціалісти Головного територіального управління юстиції у Сумській області та Сумського міського центру з надання безоплатної правової допомоги. Про приїзд спеціалістів було оповіщено шляхом вивішення оголошення на дошці оголошень сільської ради. Функціональні обов'язки кожного спеціаліста на зустрічі не озвучували (а.с.7).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
За приписами ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, обєднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обовязків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Відповідно до ст. 7 вказаного Закону звернення, оформлені належним чинним і подані у встановленому порядку, підлягають обовязковому прийняттю та розгляду; якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, обєднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше пяти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення; у разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними розясненнями.
Порядок розгляду звернень у формі заяв та скарг визначений статтями 15 та 16 вищевказаного Закону.
Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань) (ч. 1 ст. 15 Закону України "Про звернення громадян").
Частиною 4 статті 15 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Відповідно до ст. 19 вказаного Закону, органи державної влади, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, зокрема, об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.
Аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що орган, до якого направлена заява громадянина, зобов'язаний об'єктивно, всебічно і вчасно її розглянути, перевірити викладені в ній факти, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечити його виконання, а також повідомити громадянина про наслідки розгляду такої заяви.
З матеріалів справи вбачається, що Гарбузівським сільським головою надана не повна відповідь на заяву ОСОБА_1 від 06.10.2017 №468, чим порушені вимоги ст. 19 Закону України "Про звернення громадян".
Зокрема відповідачем не зазначено підтвердження або спростування інформації, що була вказана ОСОБА_1 в описовій частині заяви №468 від 06.10.2017 відносно того, що працівником і депутатом Гарбузівської сільської ради з використанням копіювальних приладів та паперу, що належить сільраді без стягнення відповідної плати проведено копіювання невизначеної кількості копій паспортів орендодавців та копій договорів оренди з СФГ "Прелина", крім того, не вказаний перелік працівників Гарбузівської сільської ради, які були присутні на зустрічі 05.10.2017 з нотаріусом та працівниками первинної правової допомоги та чим вони там займалися.
За наведених обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовної заяви в частині визнання неправомірною бездіяльності Гарбузівського сільського голови щодо ненадання відповіді на п. 1.1 та 2.1 його заяви від 06.10.2017 №468 та наявність підстав для їх задоволення.
Що стосується вимог в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 500,00грн., суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України «Про звернення громадян» громадянину на його вимогу і в порядку, встановленому чинним законодавством, можуть бути відшкодовані моральні збитки, завдані неправомірними діями або рішеннями органу чи посадової особи при розгляді скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому згідно абз. 2 ч. 3 вказаної статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Разом з тим, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за ст.ст. 1166, 1167 Цивільного кодексу України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв'язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.
Посилання а адміністративному позові на ті обставини, що протиправні дії відповідача завдали психологічних та душевних страждань, принизили честь та гідність, позивач повинен витрачати свій час та життя на пошуки шляхів для відновлення прав, вивчати інформаційне законодавство України, писати позовну заяву та інші заяви, звертатися до суду для захистом своїх прав, виконувати роботу адвоката та захищати права в судових засіданнях, суд зазначає, що при розгляді справи не встановлено підстав, передбачених ст. 23 Цивільного кодексу України, коли у фізичної особи виникає право на відшкодування моральної шкоди. Жодна із наведених у вказаній статті підстав не була доведена та обґрунтована в позові та відповіді на відзив, право на звернення до суду позивачем реалізовується на власний розсуд при цьому позивачем не доведено, що моральна шкода була завдана відповідачем і саме у такому розмірі, а судом не встановлено наявності у діях відповідача умислу спрямованого на протиправне обмеження позивача у праві на отримання інформації. Надання не у повному обсязі інформації на заяву ОСОБА_1 від 06.10.2017 №468, на переконання суду, не спричиняє необхідності для позивача змінювати звичайний спосіб життя. У звязку з чим, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в цій частині.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що повязані із прибуттям до суду; 3) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) повязані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно зі ст. 135 КАС України витрати, повязані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що повязані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Так, на підтвердження судових витрат, що повязані із прибуттям до суду 23.05.2018 та 07.06.2018, позивач надав проїзні документи: чек №492395 від 23.05.2018 на суму 41,92 грн., чек №182082 від 23.05.2018 на суму 41,32 грн., чек №495739 від 07.06.2018 на суму 41,92 грн., квиток серії ДДДС №824259 на суму 5 грн., а всього на загальну суму 130,16 грн., які підтверджують факт понесення витрат позивача на прибуття до суду 23.05.2018 та 07.06.2018 (а.с.27).
Отже, витрати на переїзд можуть бути відшкодовані в сумі вартості наданих позивачем квитків, а саме 130,16 грн.
Крім цього, позивач просить компенсувати добові в сумі 60 грн. за кожен день прибуття до суду (60грн.*2 дні=120 грн.), посилаючись на положення постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 №590 Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави (далі - постанови КМ України № 590) та на Інструкцію про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 № 59 (далі - Інструкція).
Відповідно до ч. 2 ст. 135 КАС України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є субєктом владних повноважень, та її законному представнику сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно до розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати.
Враховуючи, що позивач прибував в судові засідання з іншого населеного пункту, йому необхідно компенсувати добові за 2 дні проведення судових засідань в сумі 120 грн.
Суд також зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" № 590 від 27 квітня 2006 року передбачено, що компенсація за відрив від звичайних занять стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, її представникові у зв'язку з явкою до суду обчислюється пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати особи і не може перевищувати її розмір, обчислений за фактичні години відриву від звичайних занять.
При цьому відшкодуванню стороні, на користь якої ухвалено рішення підлягають лише витрати, які є документально підтвердженими та безпосередньо пов'язаними із реалізацією особою права на захист шляхом звернення до суду. При цьому, сторона, яка заявляє до відшкодування ці витрати, зобов'язана довести належними та допустимими доказами обґрунтованість цих витрат, зокрема їх розмір.
Позивачем не надано жодного доказу в обґрунтування компенсації витрат, повязаних з втраченим заробітком та компенсації за відрив від звичайних робіт в загальній сумі 299 грн., а саме: 23.05.2018 з 13 до 19 год. в сумі 138 грн., 07.06.2018 з 07 до 14 год. в сумі 161 грн.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Гарбузівської сільської ради Лебединського району Сумської області на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат 250,16 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Гарбузівського сільського голови ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Гарбузівського сільського голови ОСОБА_2 щодо ненадання відповіді на питання 1.1 та 2.1 заяви ОСОБА_1 № 468 від 06.10.2017.
В задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 500, 00 грн. - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик

в повному обсязі рішення складене 18.06.2018