Справа № 826/16278/17
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Епель О.В.,

Карпушової О.В.,

при секретарі: Мідянці А.А.,

за участю:

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 26 грудня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення та податкову вимогу, винесені Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві за результатами документальної невиїзної перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним як фізичною особою податків щодо отримання інвестиційного доходу у період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р. На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідно до Податкового кодексу України, інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та витрат на його придбання.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 26 грудня 2017 року адміністративний позов задоволено. При цьому, суд дійшов висновку про те, що інвестиційний прибуток від операції з продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Юридична фірма «Фортіс» у позивача не виник, оскільки позивач поніс витрати на придбання відповідного інвестиційного активу в розмірі 1 375 000,00 грн. і отримав дохід від продажу частки цього активу на таку ж суму, як наслідок, отриманий ним інвестиційний прибуток дорівнює нулю, а відтак у позивача відсутній обов'язок щодо сплати податку на доходи фізичних осіб.

З таким рішенням не погодився відповідач, подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позову. На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що в суму витрат платника податків, понесених на придбання інвестиційного активу, не враховано вартість майна, внесеного ним до статутного капіталу товариства, та не враховано пропорційність проданого інвестиційного активу та витрат, пов'язаних з придбанням такого активу.

В судовому засіданні представник відповідачів доводи апеляційної скарги підтримала і просила її задовольнити.

Належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду справи позивач до суду не прибув, що, відповідно до ч. 2 ст.313 КАС України, не є перешкодою для судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві проведено документальну невиїзну перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків фізичної особи ОСОБА_4 щодо отримання інвестиційного доходу у період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р.

Перевіркою встановлено:

- порушення вимог пп. 170.2.2, пп. 170.2.6 п. 170.2 ст. 170 п.п. «а», «б» абз. 2 «в» п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України, ст. 1087 Цивільного кодексу України та п. 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, внаслідок чого ОСОБА_4 було занижено фінансовий результат від відчуження (передачі) частки у статутному капіталі ТОВ «Юридична фірма «Фортіс» на суму 30 000,00 грн.;

- порушення вимог п. 162.1 ст. 162, ст. 168, пп. 1.1 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, внаслідок чого ОСОБА_4 не нараховано та не сплачено з отриманої у 2015 році суми інвестиційного доходу у розмірі 30 000,00 грн. військовий збір в сумі 450,00 грн.

За результатами перевірки складено акт від 02.02.2017 р. № 51/1/26-50-13-06/НОМЕР_1, на підставі якого винесено податкові повідомлення-рішення від 27.02.2017 р. № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору за податковим зобов'язанням на 450,00 грн. та за штрафними санкціями на 112,50 грн., та № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за податковим зобов'язанням на 5 391,00 грн. та за штрафними санкціями на 1 347,75 грн.

За результатами первинного адміністративного оскарження, Головним управлінням ДФС у м.Києві прийнято рішення від 10.05.2017 р. № 3154/к/26-15-10-02-16, яким на підставі гл. 4 Податкового кодексу України, пп.2 п. 2 розд. ІХ Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 р. № 916 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2015 р. за № 1617/28062, податкові повідомлення-рішення ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві від 27.02.2017 р. скасовано та винесено податкові повідомлення-рішення від 18.05.2017 р.:

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору на загальну суму 562,50 гривень, в тому числі за податковим зобов'язанням на 450,00 грн. та за штрафними санкціями на 112,50 грн.;

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 7 500,00 грн., в тому числі за податковим зобов'язанням на 6000,00 грн. та за штрафними санкціями на 1 500,00 грн.

За результатами повторного адміністративного оскарження Державною Фіскальною службою України прийнято рішення від 02.08.2017 р. № 9810/К/99-99-11-02-01-14, яким на підставі гл. 4 Податкового кодексу України залишено без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у м.Києві від 18.05.2017 р. № про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб, № про збільшення грошового зобов'язання з військового збору, винесені на підставі рішення ГУ ДФС у м.Києві від 10.05.2017 р. № 3154/К/26-15-10-02-16 за результатом розгляду первинної скарги, а також збільшено грошове зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб в сумі основного платежу - 132 250,00 грн., штрафних санкцій - 3 3062,50 грн., по військовому збору в сумі основного платежу - 9 918,75 грн., штрафних санкцій - 2 479,69 грн., а скаргу - залишено без задоволення.

На підставі рішення ДФС України № 9810/К/99-99-11-02-0114 від 02.08.2017 р. про розгляд повторної скарги, Головним управлінням ДФС у м.Києві було винесено податкові повідомлення-рішення від 11.08.2017 р.:

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору на загальну суму 12 398,44 грн., в тому числі за податковим зобов'язанням на суму 9 918,75 грн. та за штрафними санкціями на суму 2 479,69 грн.;

- № 06, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 165 312,50 грн., в тому числі за податковим зобов'язанням на 132 250,00 грн. та за штрафними санкціями на суму 33 062,50 грн.

19.10.2017 р. Головним управлінням ДФС у м.Києві винесено податкову вимогу № 87461-17 про сплату податкового боргу в сумі 177 080,94 грн., в тому числі: 141 538,75 грн. - за основним платежем та 35 542,19 грн. - за штрафними санкціями.

Вказані рішення податкового органу є предметом цього позову, оскільки позивач вважає їх протиправними.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 176.1 ст. 176 ПК України платники податку зобов'язані:

а) вести облік доходів і витрат в обсягах, достатніх для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі коли такий платник податку зобов'язаний цим розділом подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку. Форми такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом державної податкової служби;

б) отримувати та зберігати протягом строку давності, встановленого цим Кодексом, документи первинного обліку, в тому числі на підставі яких визначаються витрати при розрахунку інвестиційного прибутку та формується податкова знижка платника податку;

в) подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим.

Отже, фізична особа, яка здійснює протягом звітного року продаж інвестиційного активу юридичній особі та отримує інвестиційний прибуток, повинна надати податкову декларацію у встановленому порядку та сплатити податок на доходи фізичних осіб за ставкою, визначеною п. 167.1 ст. 167 ПК України.

Згідно з пп. 164.2.9 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2,165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Інвестиційний прибуток, згідно з пп. 170.2.2 п. 170.2 ст. 170 ПК України, розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

До продажу інвестиційного активу прирівнюються також операції з:

- обміну інвестиційного активу на інший інвестиційний актив;

- зворотного викупу або погашення інвестиційного активу його емітентом, який належав платнику податку;

- повернення платнику податку коштів або майна (майнових прав), попередньо внесених ним до статутного капіталу емітента корпоративних прав, у разі виходу такого платника податку з числа засновників (учасників) такого емітента чи ліквідації такого емітента.

Придбанням інвестиційного активу вважаються також операції з внесення платником податку коштів або майна до статутного капіталу юридичної особи - резидента в обмін на емітовані ним корпоративні права.

Інвестиційний актив, подарований платнику податку чи успадкований платником податку, вважається придбаним за вартістю, що дорівнює сумі державного мита та податку з доходів фізичних осіб, сплачених у зв'язку з таким даруванням чи успадкуванням.

У відповідності до пп. 170.2.3 п. 170.2 ст. 170 ПК України якщо в результаті розрахунку інвестиційного прибутку за правилами, встановленими цією статтею, виникає від'ємне значення, воно вважається інвестиційним збитком.

Відповідно до пп. 170.2.6 п. 170.2 ст. 170 ПК України до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що у особи виникає обов'язок щодо подання декларації про майновий стан і доходи як у випадку отримання позитивного значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками звітного (податкового) року, так у випадку виникнення від'ємного значення фінансового результату операцій з інвестиційними активами. Крім того, платник податку (фізична особа) зобов'язаний сплачувати податок із позитивного значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами.

Відповідно до декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік позивачем задекларовано суму отриманого доходу у розмірі 1 375 000,00 грн. від продажу інвестиційного активу, а саме частки в статутному капіталі TOB «Юридична фірма «Фортіс», витрати на придбання інвестиційного активу в розмірі 1 375 000,00 грн., фінансовий результат операцій з інвестиційними активами в 2015 році (інвестиційний прибуток) - 0 гривень.

Як установлено судом першої інстанції, відповідно до копії протоколу загальних зборів учасників TOB «Юридична фірма «Фортіс» № 2 від 04.02.1998 р. статутний капітал товариства сформовано за рахунок внесення ОСОБА_4 майна на суму 22 500,00 грн., що становить 75 % статутного капіталу та внесення ОСОБА_5 коштів 7 500,00 грн., що становить 25% статутного капіталу.

Згідно з копією протоколу загальних зборів учасників TOB «Юридична фірма «Фортіс» №4 від 28.10.2010 р. виключено ОСОБА_5 з TOB «Юридична фірма «Фортіс» та збільшено статутний капітал до 2 500 000,00 грн. у зв'язку із викупом орендованого нежилого приміщення площею 403,1 м.кв.

Судом першої інстанції встановлено та не є спірним, що відповідно до прибуткових касових ордерів ОСОБА_4 у період з 01.11.2010 р. по 21.03.2011 р. було внесено до статутного капіталу підприємства кошти в сумі 1 345 000,00 грн.

Крім того, згідно з копією протоколу загальних зборів учасників TOB «Юридична фірма «Фортіс»№5 від 12.01.2011 ОСОБА_4 на безоплатній основі передав 45% частки статутного капіталу TOB «Юридична фірма «Фортіс» громадянам ОСОБА_6 та ОСОБА_7

В подальшому, у зв'язку з виходом 28.04.2015 р. ОСОБА_4 із засновників TOB «Юридична фірма «Фортіс» учасниками зальних зборів TOB «Юридична фірма «Фортіс» було прийнято рішення про виплату частки в статутному капіталі товариства шляхом передачі у власність ОСОБА_4 належне товариству нежиле приміщення, вартістю 1 375 000,00 гривень, шляхом укладення договору купівлі - продажу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку інвестиційний прибуток від операції з продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Юридична фірма «Фортіс» у позивача не виник, оскільки позивач поніс витрати на придбання відповідного інвестиційного активу в розмірі 1 375 000,00 грн., та отримав дохід від продажу частки цього активу в сумі 1 375 000,00 грн., отже, інвестиційний прибуток дорівнює нулю.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м.Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 26 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова в повному обсязі складена і підписана 15 червня 2018 року.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді О.В.Епель

О.В.Карпушова