Справа № 542/432/17
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 червня 2018 року

м. Київ

справа №542/432/17

адміністративне провадження №К/9901/2592/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Коваленко Н.В., Кравчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Кобеляцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07.07.2017р. (головуючий суддя - Гавриленко Т.Г.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2017р. (головуючий суддя - Перцова Т.С., судді - Дюкарєва С.В., Жигилій С.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Кобеляцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У березні 2017р. ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати дії протиправними, зобов'язати відповідача поновити виплату пенсії з березня 2017 року та відновити його пенсійну справу у паперовому вигляді.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він проживав у м. Макіївка Донецької області, згодом переїхав до с. Щербані Полтавського району і в подальшому придбав будинок у с. Мала Перещепина Новосанжарського району Полтавської області. З лютого 2017 року йому припинено виплату пенсії. Вважає протиправною вимогу відповідача про надання ним довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, оскільки він не є внутрішньо переміщеною особою в розумінні статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Постановою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07.07.2017р., яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2017р., позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії та зобов'язано відповідача відновити позивачу виплату пенсії на загальних підставах за місцем його реєстрації з березня 2017 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судами рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на те, що позивач взятий на облік, як внутрішньо переміщена особа, оскільки при первинному зверненні до органу пенсійного фонду за пенсією згідно даних паспорту позивач був зареєстрований у м. Макіївка Донецької області. При цьому відповідач вважає, що підстав для виплати позивачу пенсії на загальних підставах у зв'язку із реєстрацією місця проживання у м. Мала Перещепина немає, оскільки у даному випадку має місце переміщення особи з окупованої території, у зв'язку з цим на позивача поширюються норми і положення чинного законодавства щодо порядку виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам.

Заперечення на касаційну скаргу відповідача від позивача до суду не надходили.

Заслухавши доповідача по справі та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014р. №1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місця проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Згідно статті 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

В ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в управлінні ПФУ та, як внутрішньо переміщена особа, з 01.06.2015р. отримує пенсію по інвалідності за даними електронної пенсійної справи.

Рішенням державного реєстратора від 12.03.2015р. проведено за позивачем державну реєстрацію права власності на ? частки житлового будинку у с. Мала Перещепина, про що здійснено відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Підставою для цього слугував договір купівлі-продажу будинку від 12.03.2015р. №276.

Крім того, судами встановлено, що позивач з 23.04.2015р. зареєстрований у АДРЕСА_1, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1, виданий 15.04.2015р. Полтавським РС УДМС України в Полтавській області.

Листами Кобеляцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 25.01.2017р. та від 20.03.2017р. позивача повідомлено про те, що він перебуває на обліку пенсійного фонду, як внутрішньо переміщена особа, для продовження виплати пенсії йому необхідно надати нову довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої управлінням соціального захисту населення Новосанжарської РДА відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 01.10.2014р. №509, що буде підставою для поновлення виплати пенсії, або надати документи, які підтверджують те, що заявник не проживав на території Донецької області до початку проведення антитерористичної операції.

Відмовляючи в частині задоволення позову про зобов'язання відповідача поновити позивачу його пенсійну справу у паперовому вигляді, суди виходили з того, що позивач із відповідною заявою до відповідача не звертався і у встановленому законом порядку відповідачем не було відмовлено позивачу у її поновленні.

Задовольняючи позов частково, суди виходили з того, що позивач прописаний і проживає на території с. Мала Перещепина Новосанжарського району Полтавської області, внутрішньо переміщеною особою не є, а тому відповідач протиправно припинив виплату йому пенсії.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що позивачу статус внутрішньо переміщеної особи не надано, припинення виплати йому пенсії відбулось за відсутності передбачених законом для цього підстав, рішення про припинення виплати пенсії відповідачем не приймалось, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про задоволення позовних вимог.

Крім того, не підтвердження фактичного місця проживання не є передбаченою законом підставою для припинення виплати пенсії, а постанова Кабінету Міністрів України від 08.06.2016р. № 365 є підзаконним нормативно-правовим актом, який обмежує встановлене законодавством право на отримання пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди правильно застосували норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Кобеляцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення, а постанову Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07.07.2017р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2017р. у даній справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Н.В. Коваленко

В.М. Кравчук