Справа № 607/14810/15-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2018 року

Київ

справа №607/14810/15-а

адміністративне провадження №К/9901/15025/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 876/1483/16

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, прийняту 24 грудня 2015 року у складі судді Братасюка В.М. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду, прийняту 31 березня 2016 року у складі колегії суддів: головуючого - Багрія В.М., суддів: Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним рішення про припинення виплати пенсії з 01 квітня 2015 року та зобов'язання з 01 квітня 2015 року відновити виплату позивачу пенсію за вислугу років з зобов'язанням утриматися від прийняття рішень про припинення виплати пенсії впродовж 2015 року.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду, прийняту 31 березня 2016 року, позивачу у задоволенні позову відмовлено.

Як встановлено, ОСОБА_1 є пенсіонером, йому призначена пенсія з 11 травня 2000 року за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до довідки Бучацької районної ради від 17 квітня 2015 року № 8 ОСОБА_1 працює на посаді консультанта виконавчого апарату Бучацької районної ради з 20 вересня 2006 року по даний час і його посадовий оклад складає 1218 грн.

Згідно Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» ОСОБА_1 є посадовою особою місцевого самоврядування.

З 01 квітня 2015 року Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не виплачує йому пенсію, призначену 11 травня 2000 року згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та інших осіб» як пенсіонеру МВС України.

Суди першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовуючи рішення у частині відмови в позові, виходили з того, що враховуючи зміни в законодавстві, яким врегульовано відносини в сфері пенсійного забезпечення, припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2015 року відповідачем є правомірним, підстави для нарахування та виплати йому пенсії з 01 квітня 2015 року відсутні.

У касаційній скарзі позивач не погодився з рішеннями судів та заявив вимогу про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій та задоволення позову.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

ПФУ надало заперечення проти касаційної скарги, просить залишити скаргу без задоволення з огляду на її необґрунтованість.

Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін, оскільки відсутні підстави для його скасування.

З 01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII (Закон № 213-VIII), яким внесено зміни до ряду законів, зокрема до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Частину сьому статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються».

Суд вважає правильними висновки судів попередніх інстанцій, що оскільки позивач на час спірних правовідносин був посадовою особою органу місцевого самоврядування, ПФУ правомірно припинило йому виплату пенсії з 01 квітня 2015 року.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими.

Отже, касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення судів - без змін.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, прийняту 24 грудня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду, прийняту 31 березня 2016 року у справі № 876/1483/16 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

М.М. Гімон

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду