Справа № 357/4207/18
Суддя: Кошель Л. М.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/4207/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Кошель Л. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 м. Біла Церква, в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРНП, старшого сержанта поліції Летичівського ВП ОСОБА_2, про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи його тим, що 18.08.2017 року відповідачем було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення ним п. 3.25 ПДР України, а саме за те, що він керуючи транспортним засобом марки Опель Комбо д.н.з. НОМЕР_1, на автодорозі Стрий Знамянка 320 км, здійснив обгін транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.25 «обгін заборонено». Цю постанову позивач вважає незаконною, оскільки відповідачем порушено встановлений законом порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушено права позивача, передбачені ст.268 КУпАП. А тому позивач просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо винесення постанови серії БР № 831977 від 18.08.2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності; визнати протиправною та скасувати вказану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Суд розглядає справу в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач до суду не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не сповістив.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 18.08.2017 року о 20 год. 30 хв., на автодорозі Стрий Знамянка 320 км, керував автомобілем марки Опель Комбо д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений інспектором Летичівського ВП Юзвишиним І.А., після чого на місці зупинки поліцейським було складено постанову про порушення водієм пункту 3.25 ПДР та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП із застосуванням до ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Встановлено, що особа, на імя якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, ОСОБА_3, 03 квітня 2012 року змінив прізвище на «Маліцький», наведене підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії І-ОК № 004247.

За п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 14.6 правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, обгін заборонено:

а) на перехресті;

б) на залізничних переїздах і ближче ніж за 100 м перед ним;

в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м поза населеним пунктом;

г) у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості;

ґ) транспортного засобу, який здійснює обгін або обїзд;

д) у тунелях;

е) на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку;

є) колони транспортних засобів, позаду якої рухається транспортний засіб з увімкненим проблисковим маячком (крім оранжевого).

Згідно знаку 3.25 «Обгін заборонено» п.п. 33.3 правил, забороняється обгін усіх транспортних засобів (крім поодиноких, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.)

За ч. 1 ст. 122 КУпАП /в редакції чинній до 26.10.2017 року/, перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -

тягнуть за собою накладення штрафу від пятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи вбачається, що при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, були порушені його права, інспектор Юзвишин І.А. не надав йому можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.. 268 КУпАП. Також позивач вказує на те, що не порушував правил дорожнього руху, а лише здійснив обгін транспортного засобу, який рухався зі швидкістю менше 30 км/год, виїхавши частково на смугу зустрічного руху, що не заборонено дією знаку 3.25. Пояснивши це інспектору Юзвишину І.А., останній погодився з водієм і віддав йому документи. Лише у квітні 2018 року позивач дізнався, що постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності було винесено.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За положеннями ст.258 КУпАП України, протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається. Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, ст.258 КУпАП визначає випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

ВАСУ зазначає, що перелік адміністративних правопорушень, визначених частиною першою ст. 258 КУпАП, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Відповідно до частини першої статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Словосполучення «на місці вчинення правопорушення», яке містяться у статті 258 Кодексу та словосполучення «за місцем вчинення правопорушення», вжитого у статті 276 Кодексу мають різний правовий зміст.

Зазначену проблему аналізував Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У цьому рішенні зазначено, зокрема, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Отже, винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею ст. 122 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу на місці вчинення правопорушення є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема, право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо, а розгляд справ про адміністративні правопорушення за місцем вчинення правопорушення в контексті частини першої статті 276 КУпАП необхідно розуміти як розгляд справ за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, юрисдикція якого поширюється на відповідну адміністративно-територіальну одиницю.

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В постанові про притягнення позивача до адмінвідповідальності вказується на порушення ним п. 33.3 ПДР України, а саме, що водій не виконав вимогу дорожнього знаку 3.25 «обгін заборонено».

Але тільки описання відповідачем в оскаржуваній постанові складу адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Жодних доказів щодо вчинення позивачем вказаного вище адміністративного правопорушення відповідачем не надано, відсутні посилання на такі докази і в самій постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

А тому проаналізувавши вищенаведене, суд вважає, що оскаржувану позивачем постанову належить скасувати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачем порушено порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, крім того, належних доказів того, що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, суду не було надано.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 251, 247, 256, 268, 280, 283, 293 КУпАП, ст..ст. 2, 6-8, 19, 72-77, 241-246, 286 КАС України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора СРПП, старшого сержанта поліції Летичівського ВП ОСОБА_2, щодо винесення постанови серії БР № 831977 від 18.08.2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора СРПП, старшого сержанта поліції Летичівського ВП ОСОБА_2 серії БР № 831977 від 18.08.2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_4