Справа № 804/2869/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2018-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

01 червня 2018 року Справа № 804/2869/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
при секретарі судового засідання Воробйовій П.В.
представника позивача Трегубової О.С.
представників відповідача Коваль В.В., Лашкун А.І.,
Працько Ю.В., Птахіної А.В.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
В зазначеному вище акті перевірки від 25.09.2017 р. № 113/28-10-46-18-24432974, контролюючим органом зроблено висновок про порушення норм податкового законодавства, що мало наслідком, на думку відповідача заниження податку на прибуток всього на суму 64 215 104 грн., в т.ч., а саме: п.153.2 ст.153 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла до 01.01.2015 р.) внаслідок чого допущено заниження податку на прибуток за 2014 р. в сумі 11 431 254 грн.; пп.140.5.1 п.140.5 ст.140 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла до 01.01.2016 р.), внаслідок чого допущено заниження податку на прибуток за 2015 р. в сумі 52 783 850,13 грн.
При цьому, позивач зазначає, що контролюючим органом було сформовано податкову вимогу від 19.10.2017 р. за №1823-46 на загальну суму 32599931,43 грн. за платежем: податок на прибуток приватних підприємств.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2018 р. у справі № 804/2869/18 провадження було відкрито та справа призначена до розгляду в порядку підготовчого провадження.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі за викладених у ньому підстав.
Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти позовної заяви та просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на відзив від 16.05.2018 р., в якому зазначили наступне.
Станом на 19.10.2017 р. в інтегрованій картці платника податків Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» по податку на прибуток виник борг в сумі 32 599 931,43 грн.
Відповідно до п.59.3 ст.53 ПК України у зв'язку з несплатою узгодженого грошоовго зобов'язання, підприємству сформовано податкову вимогу №1823-46 від 19.10.2017 р. на суму 32 599 931,43 грн.
При цьому, відповідачем також зазначено, що суму визначену за податковою вимогою №1823-46 від 19.10.2017 р. в розмірі 32 599 931,43 грн., Публічним акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг» також було сплачено, що підтверджується копією платіжного доручення №600036063 від 19.10.2017 р. на суму 32 599 931,43 грн.
У період з 01.01.2014 р. по 31.12.2015 р. Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» здійснювало контрольовані експортні операції з реалізації залізорудного концентрату власного виробництва на користь Arcelor Mittal Sourcing SCA (Люксембург), операції з постачання металопродукції на користь ArcelorMittal international FZE (Об'єднані Арабські Емірати).
Відповідно до пп.39.1 п.39.3 ст.39 ПК України (в редакції, що діяла до 01.01.2015 р.) метод порівняльної неконтрольованої ціни (аналогів продажу) базується на порівнянні ціни товарів (робіт, послуг) застосованої під час КО, з ринковим діапазоном цін на ідентичні (а за їх відсутності - однорідні) товари (роботи, послуги) у зіставних операціях.
Відповідач зазначає, що під час проведення перевірки контролюючим органом проведено аналіз інформації про звичайні ціни на «Арматуру» та «Напівфабрикат (квадрат)», що містять офіційні джерела інформації. Проведеним аналізом встановлено, що протягом 2014 р. у виданнях «Вісник Міністерства доходів і зборів України» містилася інформація про звичайні експортні ціни, які складалися на товари металургійної промисловості протягом періоду з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р., в тому числі на продукцію «Арматуру» та «Напівфабрикат (квадрат)» з відповідними умовами поставки на найближчі дати до здійснених господарських операцій ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за експортними контрактами в адресу ArcelorMittal international FZE, які можуть бути визнані зіставними з КО, відповідно до пп.39.2.2 п.39.2 ст.39 ПК України (в редакції, що діяла до 01.01.2015 р.).
При цьому, представники відповідача зазначають, що метод порівняльної неконтрольованої ціни (аналогів продажу) є пріоритетним у порявнянні з іншими Основними методами) у разі можливості його застосування.
Так, Публічним акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг» при здійсненні контрольованих операціях у 2014 з AMI UAE, та огбранні такого методу ціноутворення, як метод «чистого прибутку» занижено об'єкт оподаткування за 2014 р. на суму 18 036 785, 33 грн.
У документації з ТЦ за 2015 р. щодо товарів «Арматура», «Напівфабрикат (квадрат)» та «Катанка» платником податків надано опис та аналіз застосування кожного з методів визначення відповідності умов КО принципу «витянутої руки», передбачених ст.39 ПК України ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» обгрунтовано застосування методу «чистого прибутку» як найбільш доцільного методу, відповідно до контрольованої операції, що дозволить найбільш обгрунтовано зробити висновок про відсутність умов контрольованої операції, що дозволить найбільш обгрунтовано зробити висновок про відповідність умов контрольованої операції вимогам податкового законодавства.
Метод порівняльної неконтрольованої ціни (аналогів продажу) є пріоритетним у порівняні з іншими Основними методами у разі можливості його застосування.
В ході перевірки було проаналізовано звіт про контрольовані операції за 2015 р. та додатки до нього (відомості про контрольовані операції). Відповідно до відомостей про контрольовані операції у 2015 р. ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» експортовано металевої продукції до AMI UAE на загальну суму 26 256 562 728 грн. Загальна кількість операцій з AMI UAE становить 66 189 штук.
Відтак, відповідач вважає, що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» при здійсненні контрольованих операціях у 2015 р. з AMI UAE занижено об'єкт оподаткування за 2015 рік на суму 152 018 031,06 грн.
Так, відповідач зазначає, що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» при здійсненні контрольованих операціях у 2014 р. з AMS Lux занижено об'єкт оподаткування за 2014 рік на суму 45 470 180,72 грн.
В ході перевірки було проаналізовано звіт про контрольовані операції за 2015 р. та додатки до нього (відомості про контрольовані операції). Відповідно до відомостей про контрольовані операції у 2015 р. ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» експортовано ЗРК до AMS Lux на загальну суму 2 237 273 286,30 грн. Загальна кількість операцій з продажу ЗРК до AMS Lux становить 31 734 штук.
Щодо податкової вимоги від 19.10.2017 р. №1823-46 на загальну суму 32 600 000,00 грн. відповідачем було зазначено, що сума у розмірі 32 600 000,00 грн. сплачена позивачем, що підтверджується копією платіжного доручення №600036063 від 19.10.2017 р. на загальну суму 32 600 000,00 грн. Відтак, податкова вимога від 19.10.2017 р. №1823-46 вважається відкликаною.
З урахуванням викладеного вище, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України вважає вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
В судовому засіданні судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
Повноважні представники як позивача, так і відповідача не заперечували щодо переходу до розгляду справи по суті.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст.192 - 211, 217, 224 - 228 КАС України безпосередньо 01.06.2018 року.
Дослідивши в судовому засіданні докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.
Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» є юридичною особою, що підтверджується відповідними відомостями, які містяться в матеріалах справах.
В зазначеному вище акті перевірки від 25.09.2017 р. № 113/28-10-46-18-24432974, контролюючим органом зроблено висновок про порушення норм податкового законодавства, позивачем яке мало наслідком заниження податку на прибуток всього на суму 64 215 104 грн.., в т.ч., а саме: п.153.2 ст.153 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла до 01.01.2015 р.) внаслідок чого допущено заниження податку на прибуток за 2014 р. в сумі 11 431 254 грн.; пп.140.5.1 п.140.5 ст.140 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла до 01.01.2016 р.), внаслідок чого допущено заниження податку на прибуток за 2015 р. в сумі 52 783 850,13 грн.
Як встановлено під час судового розгляду справи, у період з 01.01.2014 р. по 31.12.2015 р. ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» здійснював операції з реалізації залізорудного концентрату власного виробництва на користь ARCELORMITTAL SOURCING SCA (Люксембург) та операції з постачання металопродукції на користь АrcelorMittal International FZE (Об'єднані Арабські Емірати), що підтверджується контрактами, а саме: №160Z-2015 від 05.05.2015 р.; №50Z-2015 від 05.03.2015 р.; №65Z-2015 від 20.02.2015 р.; №233Z-2013 від 07.10.2013 р.; №234Z-2013 від 07.10.2013 р.; №113-Z-2014 від 01.04.2014 р.; №136Z-2014 від 22.04.2014 р.; №159Z-2015 від 05.05.2015 р.; №169Z-2014 від 10.07.2014 р.; №196Z-2013 від 01.07.2013 р.; №197Z-2014 від 01.07.2014 р.; №207Z-2014 від 08.09.2014 р.; №250Z-2014 від 10.11.2014 р.; №258Z-2013 від 03.12.2013 р.; №259Z-2014 від 23.12.2014 р.; №246Z-2015 від 06.11.2015 р.; №246Z-2014 від 06.11.2014 р.; 247Z-2015 від 06.11.2015 р.; №152Z-2013 від 28.03.2013 р., копії яких містяться в матеріалах справи.
Суд зазначає, що позивачем було подано до контролюючого органу звіт про контрольовані операції як за 2014 р., так і за 2015 р.
Так, з тексту звіту про контрольовані операції за 2014 р. вбачається, що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в таблиці «загальні відомості про контрольовані операції» було зазначено загальну суму операцій з відповідними контрагентами у розмірі 30 359 729 595 грн., та загальну суму контрольованих операцій з відповідними контрагентами у розмірі 30 359 729 595 грн.
З тексту звіту про контрольовані операції за 2015 р. вбачається, що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в таблиці «загальні відомості про контрольовані операції» було зазначено загальну суму контрольованих операцій з відповідними контрагентами у розмірі 1 250 263 грн.
Відтак, контрагенти позивача - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», а саме: ARCELORMITTAL SOURCING SCA (Люксембург) та АrcelorMittal International FZE (Об'єднані Арабські Емірати) є пов'язаними з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» особами, відповідно до п.14.1.159 п.14.1 ст.14 ПК України, за змістом якого пов'язані особи - юридичні та/або фізичні особи, відносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, з урахуванням таких критеріїв: а) для юридичних осіб: одна юридична особа безпосередньо та/або опосередковано (через пов'язаних осіб) володіє корпоративними правами іншої юридичної особи у розмірі 20 і більше відсотків; одна і та сама юридична або фізична особа безпосередньо та/або опосередковано володіє корпоративними правами у кожній такій юридичній особі у розмірі 20 і більше відсотків; одна і та сама юридична або фізична особа приймає рішення щодо призначення (обрання) одноособових виконавчих органів кожної такої юридичної особи; одна і та сама юридична або фізична особа приймає рішення щодо призначення (обрання) 50 і більше відсотків складу колегіального виконавчого органу або наглядової ради кожної такої юридичної особи; принаймні 50 відсотків складу колегіального виконавчого органу та/або наглядової ради кожної такої юридичної особи складають одні і ті самі фізичні особи; одноособові виконавчі органи таких юридичних осіб призначені (обрані) за рішенням однієї і тієї самої особи (власника або уповноваженого ним органу); юридична особа має повноваження на призначення (обрання) одноособового виконавчого органу такої юридичної особи або на призначення (обрання) 50 і більше відсотків складу її колегіального виконавчого органу або наглядової ради; сума всіх кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги від однієї юридичної особи та/або кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги від інших юридичних осіб, гарантованих однією юридичною особою, стосовно іншої юридичної особи перевищує суму власного капіталу більше ніж у 3,5 раза (для фінансових установ та компаній, що провадять виключно лізингову діяльність, - більше ніж у 10 разів). При цьому сума таких кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги та власного капіталу визначається як середнє арифметичне значення (на початок та кінець звітного періоду); б) для фізичної особи та юридичної особи: фізична особа безпосередньо та/або опосередковано (через пов'язаних осіб) володіє корпоративними правами юридичної особи у розмірі 20 і більше відсотків; фізична особа має право призначати (обирати) одноособовий виконавчий орган такої юридичної особи або призначати (обирати) не менш як 50 відсотків складу її колегіального виконавчого органу або наглядової ради; фізична особа здійснює повноваження одноособового виконавчого органу в такій юридичній особі; фізична особа має повноваження на призначення (обрання) одноособового виконавчого органу такої юридичної особи або на призначення (обрання) 50 і більше відсотків складу її колегіального виконавчого органу або наглядової ради; сума всіх кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги від фізичної особи, наданих юридичній особі, та/або будь-яких кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги від інших фізичних осіб, наданих юридичній особі, які надаються під гарантії цієї фізичної особи, перевищують суму власного капіталу більше ніж у 3,5 раза (для фінансових установ та компаній, що провадять виключно лізингову діяльність, - більше ніж у 10 разів). При цьому сума таких кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги та власного капіталу визначається як середнє арифметичне значення (на початок та кінець звітного періоду); в) для фізичних осіб - чоловік (дружина), батьки (у тому числі усиновлювачі), діти (повнолітні/неповнолітні, у тому числі усиновлені), повнорідні та неповнорідні брати і сестри, опікун, піклувальник, дитина, над якою встановлено опіку чи піклування.
При цьому, наведені вище операції з ArcelorMittal international FZE (Об'єднані Арабські Емірати) та Arcelor Mittal Sourcing SCA (Люксембург) є контрольованими операціями відповідно до ст.39 ПК України.
З матеріалів справи вбачається, що у звітах щодо контрольованих операцій ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з нерезидентами ArcelorMittal international FZE (Об'єднані Арабські Емірати) та Arcelor Mittal Sourcing SCA (Люксембург), за 2014 та 2015 роки застосовував як метод визначення ціни у контрольованих операціях у 2014 році, та як метод визначення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» у 2015 році - метод чистого прибутку.
Під час судового розгляду справи судом встановлено, що ПрАТ «Делойт енд Туш ЮСК» було надано ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» послуги з питань оподаткування та права, що підтверджується листом від 21.01.2015 р., копія якого міститься в матеріалах справи.
Так, ПрАТ «Делойт енд Туш ЮСК» на виконання послуг замовлених ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» було надано відповідні документації, а саме: документацію з трансфертного ціноутворення ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за 2014 рік щодо операцій з реалізації металопродукції на користь АrcelorMittal International FZE; документацію з трансфертного ціноутворення для ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» щодо операції з реалізації залізорудного концентрату на користь ARCELORMITTAL SOURCING SCA у 2015 році; документацію з трансфертного ціноутворення щодо операції ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та АrcelorMittal International FZE з реалізації металопродукції у 2015 році.
На підставі відповідного аналізу, проведеного аудиторською компанією ПрАТ «Делойт енд Туш ЮСК» за замовленням ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та відображеним у документаціях із трансфертного ціноутворення, зазначених вище, позивачем було обрано метод чистого прибутку.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо визначення вичерпного переліку податків і зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податковою контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР, Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, тощо.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Статтями 61, 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до п.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
При цьому, суд зауважує, що п.1 статті 6 Конвенції зобовязує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Стаття 2 КАС України зазначає, що основними завданнями (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі; 5) обов'язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. ст.8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом частин 4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд прийшов до висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Відповідно до п.14.1.219 ст.14 ПК України, ринкова ціна - ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах.
Відповідно до п.п.14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Відповідно до ст.21 ПК України визначені обов'язки контролюючих органів, серед яких обов'язок дотримуватись Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати поршень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Відповідно до ст. 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов'язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Пункт 37.3 статті 37 Податкового кодексу України визначає, що підставами для припинення податкового обов'язку, крім його виконання, є: ліквідація юридичної особи; смерть фізичної особи, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою; втрата особою ознак платника податку, які визначені цим Кодексом; скасування податкового обов'язку у передбачений законодавством спосіб.
Відповідно до пп.39.1.1 п.39.1 ст.39 ПК України (що діяла в редакції станом на 2014 р.) податковий контроль за трансфертним ціноутворенням передбачав обов'язкове коригування податкових зобов'язань платника податків до рівня податкових зобов'язань, розрахованих за так званим принципом «звичайної ціни».
Відповідно до пп.39.1.1 п.39.1 ст.39 ПК України (що діяла в редакції станом на 2015 р.) податковий контроль за трансфертним ціноутворенням передбачав, що, платник податку, який бере участь у контрольованій операції, повинен визначати обсяг його оподатковуваного прибутку вже не за принципом «звичайної ціни», а відповідно до принципу «витягнутої руки».
Відповідно до абзацу 4 пп. 39.3.1 п.39.1 ст. 39 ПК України (у редакції, що діяла в 2014 році) платник податку використовує будь-який метод, який він обґрунтовано вважає найбільш прийнятним.
При цьому, коли існує можливість застосування і методу порівняльної неконтрольованої ціни (аналогів продажу), і будь-якого іншого методу, застосовується метод порівняльної неконтрольованої ціни (аналогів продажу).
Зазначена вище норма діяла також в редакції ПК України 2015 року.
В редакції Податкового кодексу України, чинній у період до 01.01.2015 р., діяла норма п. 21 Підрозділу 10 Перехідних положень, відповідно до якої, для цілей оподаткування операцій з імпорту/експорту товарних позицій за кодами 1001 - 1008, 1501 - 1522, 2601 - 2621, 2701 - 2716, 2801 - 2853, 2901 - 2942, 7201 - 7229, 7301 - 7326 згідно з УКТ ЗЕД (у тому числі арматура з кодом 7214 та напівфабрикат (квадрат) з кодом 7207) звичайна ціна на товари за рішенням платника податків могла визначатися згідно з біржовими котируваннями - у разі якщо товари котируються на біржі, та згідно з довідковими цінами, опублікованими у джерелах інформації
Відповідно до п.п.54.3.1 - п.п. 54.3.5 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію; дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; 54.3.3. згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган; рішенням суду, що набрало законної сили, особу визнано винною в ухиленні від сплати податків; дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.
Згідно з п.55.1. ст.55 ПК України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов'язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства. Процедура адміністративного оскарження рішень органів державної податкової служби є дворівневою.
Контролюючими органами вищого рівня є Державна податкова адміністрація України - для державних податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які у свою чергу є контролюючими органами вищого рівня для державних податкових інспекцій (п.55.2 ст.55 ПК України).
Порядок оскарження рішень контролюючих органів визначений у ст.56 ПК України, п. 56.1 якої визначає, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п.56.2 ст.56 ПК України).
Згідно з п. 56.18. ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.
Відповідно до п.п. 61.1. ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Способи здійснення податкового контролю перелічені у ст.62 ПК України, до них відноситься, зокрема, відповідно до п.62.1.3. ПК України здійснення податкового контролю шляхом проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Відповідно до п.85.2 ст.85 ПК України, платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.
При цьому великий платник податків зобов'язаний також надати в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб копії документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів (якщо такі документи створюються ним в електронній формі), не пізніше робочого дня, наступного за днем початку документальної виїзної планової, позапланової перевірки, документальної невиїзної перевірки.
Для платників податків, які відповідно до цього пункту зобов'язані надавати інформацію в електронній формі, загальний формат та порядок подачі такої інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. У разі невстановлення електронного формату та порядку надання такої інформації платник податків звільняється від обов'язку подання її в електронній формі.
Для проведення електронної перевірки платник податків забезпечує подання до контролюючого органу в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб документів, які відповідно до цього Кодексу пов'язані з обчисленням та сплатою податків і зборів (якщо такі документи створюються таким платником податків в електронній формі та зберігаються на машинних носіях інформації). Загальний формат та порядок подання такої інформації встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Відповідно до п.85.6 ст.85 ПК України, у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.
Відповідно до п.85.8 ст.85 ПК України, посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Відповідно до норм ст.129 ПК України в редакції від 31.12.2014 р., після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Нарахування пені розпочинається:
а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;
б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом;
Відповідно до п.153.2 ст.153 ПК України в редакції від 31.12.2014 р., оподаткування контрольованих операцій здійснюється у порядку, передбаченому статтею 39 цього Кодексу.
Відповідно до пп.140.5.1 п.140.5 ст.140 ПК України, на суму перевищення звичайних цін над договірною (контрактною) вартістю реалізованих товарів (робіт, послуг) при здійсненні контрольованих операцій у випадках, визначених статтею 39 цього Кодексу.
(спеціалізованих комерційних виданнях), - у разі якщо товари не котируються на біржі.
Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України, документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Здійснивши системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України та надаючи оцінку доводам сторін, як викладених в заявленій позовній заяві та відзиві до неї, так і в поясненнях, наданих в судовому засіданні, суд виходить з наступного.
При цьому, суд зазначає, що, як в акті перевірки від 25.09.2017 р. №113/28-10-46-18-24432974, так і під час судового розгляду справи, контролюючим органом не було підтверджено протиправного характеру здійснених позивачем розрахунків в межах обраного останнім методу, та недотримання відповідних норм податкового законодавства при декларуванні операцій з ARCELORMITTAL SOURCING SCA (Люксембург) та АrcelorMittal International FZE (Об'єднані Арабські Емірати).
Щодо застосування позивачем методу чистого прибутку, суд зазначає наступне.
Дійсно, аудиторською компанією ПрАТ «Делойт енд Туш ЮСК» на замовлення позивача було розроблено відповідну документацію з трансфертного ціноутворення, а саме: документацію з трансфертного ціноутворення ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за 2014 рік щодо операцій з реалізації металопродукції на користь АrcelorMittal International FZE; документацію з трансфертного ціноутворення для ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» щодо операції з реалізації залізорудного концентрату на користь ARCELORMITTAL SOURCING SCA у 2015 році; документацію з трансфертного ціноутворення щодо операції ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та АrcelorMittal International FZE з реалізації металопродукції у 2015 році, якими виявлено, що інформація, яка опублікована у виданні «Вісник Міністерства доходів та зборів України» не містила всіх необхідних даних, а саме: відсутня інформація про сторони операції, їх функції та ризики, обсяги та умови поставок, а також інші договірні умови, які суттєво впливають на формування цін в операціях, на підставі яких можна було б зробити висновок про зіставність умов контрольованих операцій позивача з умовами, визначеними у цих виданнях.
Відтак використання офіційного джерела на яке посилається контролюючий орган, а саме: «Вісник Міністерства доходів та зборів України» для цілей методу порівняльної неконтрольованої ціни було б необґрунтованим та дало б недостовірні результати.
Суд зазначає, що посилання контролюючого органу як на пріоритетний метод порівняльної неконтрольованої ціни, не позбавляє позивача права на альтернативу у виборі методу, передбаченого ст.39 ПК України, оскільки прямої заборони щодо застосування іншого методу, ніж методу порівняльної неконтрольованої ціни, чинним податковим законодавством не передбачено.
При цьому, ПрАТ «Делойт енд Туш ЮСК» на замовлення позивача задля правильності у виборі методу щодо визначення ціни з метою оподаткування доходів було проведено відповідний аналіз, за результатами якого було прийнято рішення щодо використання методу чистого прибутку.
Будь-якими належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.73-79 КАС України, відповідачем не було доведено також свідомого спотворення ціни угод позивачем, укладених з ARCELORMITTAL SOURCING SCA (Люксембург) та АrcelorMittal International FZE (Об'єднані Арабські Емірати) з метою мінімізації податків.
Натомість, позивачем належними засобами доказування було доведено застосування методу чистого прибутку з урахуванням зазначення об'єктивних даних для такого методу.
Під час розгляду і вирішення даної справи, судом було встановлено, матеріалами справи підтверджено, що встановлення відповідності умов контрольованої операції принципу «витянутої руки» відповідно до п.39.3.1 п.39 ПК України здійснюється за одним із таких методів: порівняльної неконтролюваної ціни; ціни передпродажу; «витрати плюс»; чистого прибутку; розподілення прибутку.
Відповідно до пп.39.3.2.1 п .39.3 ст.39 ПК України (в редакції ПК України, що діяла до 01.01.2017 р.), найбільш доцільний метод трансфертного ціноутворення обирається з урахуванням таких критеріїв, як: доцільності обраного методу відповідно до характеру контрольованої операції, що визначається, зокрема, на основі результатів функціонального аналізу контрольованої операції (з урахуванням виконуваних функцій, використовуваних активів і понесених ризиків); наявності повної та достовірної інформації, необхідної для застосування обраного методу та/або методів трансфертного ціноутворення; ступеня зіставності між контрольованими і неконтрольованими операціями, включаючи надійність коригувань зіставності, якщо такі застосовуються, які можуть використовуватися для усунення розбіжностей між такими операціями.
Відповідно до пп.39.1.1 п.39.1 ст.39 ПК України (що діяла в редакції станом на 2014 р.) податковий контроль за трансфертним ціноутворенням передбачав обов'язкове коригування податкових зобов'язань платника податків до рівня податкових зобов'язань, розрахованих за так званим принципом «звичайної ціни».
Відповідно до пп.39.1.1 п.39.1 ст.39 ПК України (що діяла в редакції станом на 2015 р.) податковий контроль за трансфертним ціноутворенням передбачав, що, платник податку, який бере участь у контрольованій операції, повинен визначати обсяг його оподатковуваного прибутку вже не за принципом «звичайної ціни», а відповідно до принципу «витягнутої руки».
Відповідно до абзацу 4 пп. 39.3.1 п.39.1 ст. 39 ПК України (у редакції, що діяла в 2014 році) платник податку використовує будь-який метод, який він обґрунтовано вважає найбільш прийнятним.
При цьому, коли існує можливість застосування і методу порівняльної неконтрольованої ціни (аналогів продажу), і будь-якого іншого методу, застосовується метод порівняльної неконтрольованої ціни (аналогів продажу).
Зазначена вище норма діяла також в редакції ПК України 2015 року.
Також, суд зауважує, що посилання відповідача щодо невизначеності конкретного методу трансфертного ціноутворення, за яким відбулось звітування в 2014, 2015 роках спростовується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: копіями звітів про контрольовані операції як за 2014 р., так і за 2015 р.; документацією з трансфертного ціноутворення для ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» щодо операції з реалізації залізорудного концентрату на користь ARCELORMITTAL SOURCING SCA у 2015 році; документацією з трансфертного ціноутворення щодо операції ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та АrcelorMittal International FZE з реалізації металопродукції у 2015 році.
Крім того, «невизначеність» позивача з методом трансфертного ціноутворення при обранні такого методу та звітуванні щодо наведених вище контрольованих операцій, яка мала місце, на думку відповідача, спростовується безпосередньо висновками, викладеними відповідачем в акті перевірки від 25.09.2017 р. №113/28-10-46-18-24432974, які стосуються саме обраного позивачем методу ціноутворення методу «чистого прибутку».
Сума, визначена за податковою вимогою №1823-46 від 19.10.2017 р. у розмірі 32 599 931,43 грн. позивачем сплачена також, що підтверджується платіжним дорученням від 19.10.2017 р. №600036063, копія якого міститься в матеріалах справи.
Колегія суддів вважає помилковими висновки суду апеляційної інстанції щодо відсутності предмету спору в даній справі, оскільки, за позицією цього суду, позивачем сплачене податкове зобов`язання, яке є відкликаним в розумінні статті 60 Податкового кодексу України.
Так, Суд зазначає, що позивач скористався своїм правом на оскарження податкового повідомлення-рішення контролюючого органу в судовому порядку, за результатами якого встановлено протиправність спірного рішення відповідача. Сплачена позивачем сума податкового зобов`язання, визначеного неправомірним рішенням податкового органу є такою, що сплачена помилково та може бути повернута у встановлену податковим законодавством порядку (стаття 43 Податкового кодексу України).
Щодо відкликання податкового повідомлення-рішення суд зазначає, що норма застосована судом апеляційної інстанції, а саме стаття 60 Податкового кодексу України, також містить положення, які передбачають, що податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується податкове повідомлення-рішення контролюючого органу (пп.60.1.4).
Крім того, суд надаючи належну оцінку спірним правовідносинам при розгляді даної справи, зазначає наступне.
Детальний аналіз сукупності всіх наданих до суду документів, які наявні в матеріалах справи спростовує висновок контролюючого органу, що позивач не мав підстав для застосування вказаного методу ціноутворення, натомість, повинен був використовувати - як в 2014, так і в 2015 році, метод порівняльної неконтрольованої ціни.
При цьому, суд зазначає, що будь-яких інших порушень, у тому числі щодо здійснення позивачем усіх необхідних розрахунків, в межах обраного методу ціноутворення, а також вибору показника рентабельності, згідно з яким проводиться розрахунок діапазону ринкової рентабельності зіставних компаній; розрахунку діапазону рентабельності зіставних компаній, вибору сторони контрольованої операції, що тестується; групування операцій для аналізу, тощо, контролюючим органом як в акті перевірки від 25.09.2017 р. №113/28-10-46-18-24432974, так і під час судового розгляду справи встановлено не було.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про незаконність та необґрунтованість висновків відповідача, зазначених в акті перевірки від 25.09.2017 р. №113/28-10-46-18-24432974, хибність зайнятої ним позиції та невідповідність її чинному законодавству України.
Натомість, позивачем з урахуванням належних письмових доказів в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, як доданих до позовної заяви, так і наданих в судовому засіданні та долучених до матеріалів справи, детально наведених вище, спростовані доводи відповідача відповідно до наданих як пояснень, так і відзиву останнім в порядку ст.77 КАС України.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відповідно до ч. 8 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.
Відповідно до платіжного дорученя від 23 березня 2018 р. №600012048 позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 616 700 грн., який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету.
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №1823-46 від 19.10.2017 р. на загальну суму 32 599 931,43 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 11 червня 2018 року.

Суддя Є.О. Жукова