Справа № 813/327/18
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 рокуЛьвів№ 876/3505/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Богаченка С. І.,

суддів - Багрія В. М., Рибачука А. І.,

з участю секретаря судового засідання - Болюк Н. В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області -

Пенюка А. Є.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 813/327/18 (ухвала постановлена судом у складі головуючого судді Коморного О. І. о 12 год 39 хв. у м. Львові, повний текст якої складено 16 квітня 2018 року) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Державної казначейської служби України про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

24 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати йому нарахованої пенсії з 05 жовтня 2011 року та щодо необчислення та невиплати йому компенсації втрати частини доходів, а саме пенсії, у зв'язку з порушенням строку її виплати; визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті йому компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку їх виплати; зобов'язати відповідача обчислити та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку виплати пенсії в розмірі 55637 грн 78 коп. за період з листопада 2011 року по лютий 2017 року відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

02 березня 2018 року судом першої інстанції залучено до участі у справі як співвідповідача Державну казначейську службу України.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на неї, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про пропуск ним шестимісячного строку звернення до суду, оскільки про порушення права на отримання компенсації втрати частини пенсії, у зв'язку з порушенням строку її виплати, він дізнався у січні 2018 року після отримання письмової відповіді Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує щодо її змісту і вимог, посилається на законність і обгрунтованість ухвали суду першої інстанції, просить залишити її без змін.

Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржена ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просив відмовити в її задоволенні.

Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з'явився, хоча Державна казначейська служба України була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши головуючого суддю, позивача та представника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Залишаючи без розгляду адміністративний позов, суд першої інстанції керувався тим, що позивачем без поважних причин пропущено шестимісячний строк звернення до суду з даним позовом.

Суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини третьої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, чинним законодавством встановлено строк звернення до суду з позовною заявою, перебіг якого починається з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення права та/або законного інтересу, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на захист.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю порушені права цієї особи, а також коли розпочався перебіг цього строку.

Як видно з матеріалів справи, підставою для звернення позивача до суду із даним позовом, слугувала незгода позивача з бездіяльністю відповідача щодо ненарахування та невиплати йому компенсації втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строку її виплати, тобто спірні правовідносини виникли з приводу здійснення 31 березня 2017 року виплати позивачу нарахованої на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2011 року в справі № 2а-490/2010 суми пенсії без урахування компенсації втрати її частини.

Згідно з статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаційний характер та є складовою доходу громадянина, а саме пенсії.

Враховуючи ту обставину, що суми компенсації втрати частини пенсії у зв'язку з несвоєчасною її виплатою не отримані позивачем з вини органу Пенсійного фонду, звернення до суду з даним позовом не обмежується будь-яким строком, що узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою, зокрема, у постанові від 24 квітня 2018 року у справі № 646/6250/17.

Однак суд першої інстанції не звернув увагу на вказані обставини та прийшов до передчасного висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу необхідно скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм процесуального права, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 813/327/18 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. І. Богаченко
судді В. М. Багрій
А. І. Рибачук
Повне судове рішення складено 14 червня 2018 року.