Справа № 215/62/18(2-а/215/60/18)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2018 року м. Дніпросправа № 215/62/18(2-а/215/60/18)

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1,

суддів: Божко Л.А., Дурасова Ю.В.,

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_2 Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2018 року (суддя Демиденко Ю.Ю., м. Кривий Ріг, повний текст постанови складено 16.04.2018 року) у справі № 215/62/18 (2-а/215/60/18) за позовом ОСОБА_4 до Інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_2 Департаменту патрульної поліції ОСОБА_5, про визнання дій незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2018 року ОСОБА_4 (далі по тексту позивач) звернулась до суду з позовом до Інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_2 Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 (далі по тексту відповідач), в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просила визнати незаконними дії відповідача, які виразились в необґрунтованому складанні постанови серії БР №199293 від 04.01.2018 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно неї, про накладення адміністративного стягнення на користь держави у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.; скасувати постанову серії БР № 199293 від 04.01.2018 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно неї, про накладання адміністративного стягнення на користь держави у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.04.2018 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено, скасовано постанову БР №199293 від 04.01.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., справу про адміністративне правопорушення закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Інспектор 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_2 Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом вказувалось, що ним як інспектором патрульної поліції під час патрулювання міста 04.01.2018 року було помічено транспортний засіб ВАЗ 21063, який їхав по дорозі та здійснював поворот з однієї вулиці на іншу, під час повороту не подавав сигнал світловим покажчиком, чим скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Апелянт вказував, що автомобілем керувала ОСОБА_4 та яка погодилась, що здійснила поворот з вул. Бакинська на вул. Камяну не увімкнувши світловий покажчик повороту у правий бік. Апелянт вказав, що ним та іншими поліцейськими було зафіксовано порушення на нагрудні камери, відео з порушенням показано ОСОБА_4 Апелянт вказав, що позивач у своїх поясненнях, які прийняті судом першої інстанції до уваги, вказувала, що вона не вмикала світловий покажчик тому що на ділянці дороги де вона здійснила маневр не має перехрестя, однак позивачем було здійснено саме поворот транспортним засобом у правий бік з вул. Бакинська на вул. Камяну, перехрестя все ж таки є між вул. Бакинська, вул. Камяною та вул. Гірників, у позивача було декілька варіантів для продовження руху. Апелянт вказував, що з запису відео нагрудної камери видно, що позивач, яка сиділа у автомобілі на водійському місці, вчинила правопорушення, про що сама не заперечує. При складанні постанови про адміністративне правопорушення позивачу було розяснено її права, зокрема право та строки на оскарження постанови. Порушення виявлене особисто поліцейським та під час перевірки реєстраційних документів здійснено розгляд справи на місці. Апелянт вказував, що постанова про адміністративне правопорушення складена без порушень, чітко описано правопорушення, яке було скоєне позивачем.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що з наданого відповідачем відеозапису події не встановлено, що позивач дійсно порушила п. 9.2.б Правил дорожнього руху. Як видно з доданого відповідачем ОСОБА_3 до відзиву витягу з Гугл карти та доданих позивачем, ОСОБА_4 до відповіді на відзив копій фотографій, існує перехрестя між вул. Бакинська, вул. Камяна та вул. Гірників, але рух по вул. Гірників закритий, на вїзді до цієї вулиці розташований знак «Стоп. Опасная зона», а тому існує лише один варіант для продовження руху і вимоги п. 9.2.б Правил дорожнього руху в даному випадку не застосовується.

Матеріалами справи встановлено, що Інспектором 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_2 Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 04.01.2018 року складено постанову у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, автомобіль НОМЕР_1 04.01.2018 року о 11 год. 58 хв. у м. Кривому Розі в районі вулиці Камяна, водієм якого була ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом, здійснюючи поворот на перехресті з однієї вулиці на іншу не подала сигнал покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушила вимоги п. 9.2 б Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до відмітки на постанові ОСОБА_4 відмовилась від пояснень та не підписала постанову. До постанови додається відеозапис.

Встановлено, що ОСОБА_4 не заперечувала проти того, що 04.01.2018 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1, повернула з вулиці Бакинська на вулицю Камяну у м. Кривому Розі та не подала сигнал світлового покажчика при зміні напрямку (повороті) руху.

В матеріалах справи наявний технічний носій диск з відеозаписом. Згідно відеозапису, ОСОБА_4 погоджується з вчиненим порушенням, їй під час складання постанови було показано відео на якому видно її порушення.

У своїх доводах, ОСОБА_4 вказує, що вона продовжувала рух в одному напрямку з вулиці Бакинська на вулицю Камяна, іншого напрямку руху там не має, оскільки рух по вулиці Гірників закритий.

Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст. 252, ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів зазначає, що для визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення обовязково необхідно встановити, що дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вчинені умисно, має місце протиправна дія та наявна вина.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з'їзд з проїзної частини, рух заднім ходом.

Встановлено, що ОСОБА_4 здійснила маневрування, а саме поворот, не подала сигнал покажчиком повороту відповідного напрямку.

Відповідно до п. 9.2б Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Разом з тим, згідно п. 9.4 Правил дорожнього руху, подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Колегія суддів вказує, що Правила дорожнього руху не мають виключень та чітко встановлюють обовязок водія увімкнути світовий покажчик при повороті автомобілем під час руху. ОСОБА_4 не заперечує, що повернула з однієї вулиці на другу.

Встановлено, що перехрестя повороту з вулиці Бакинської передбачає поворот транспортними засобами у напрямках ліворуч та праворуч, для позначення свого руху, учасники зобовязані вмикати сигнал світлового показника, за відсутності справного сигналу світлового показника напрям руху показується рукою.

Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Колегія суддів вказує на наявність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме, вимог п.9.2 Правил дорожнього руху. Сума штрафу відповідає ч. 2 ст. 122 КУпАП у редакції, що діяла на час вчинення правопорушення.

Суд першої інстанції не заперечував, що позивачем було порушено Правила дорожнього руху.

Нормами КУпАП передбачено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на місці вчинення порушення, з розясненням права та обовязків порушника, отриманням пояснень та у разі наявності вини особи одразу виноситься постанова.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід скасувати та відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись статтями 286, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_2 Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_2 Департаменту патрульної поліції ОСОБА_5, про визнання дій незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Ю.В. Дурасова