Справа № 159/2138/18
Суддя: Миронюк М. Г.
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/2138/18
Провадження № 2-а/159/100/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Миронюк М.Г.,

з участю секретаря Гарбар О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського УПП у Луганській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 26.04.2018 року та закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського УПП у Луганській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 26.04.2018 року та закриття провадження у справі.

З постанови вбачається, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом«Volswagen Passat» р/н НОМЕР_1 26 квітня 2018 року о 70год.05 хвилин в місті Ковелі на перехресті вул.. Івасюка та вул.. Ветеранів, повертаючи ліворуч не подав сигнал світловими показчиками повороту відповідного напрямку, чим порушив п.п.9.2 б ПДР України.

Вважає оскаржувану постанову незаконною, вказує, що відповідач неправомірно притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП.

Зазначає, що відповідачем було грубу порушено його права, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності , зокрема порушено вимоги ст. ст. 268,280 КУпАП.

Позивач також вважає, що він не допустив порушень ПДР, оскільки рухався по головній дорозі.

Позивач просить скасувати постанову відповідача від 26.04. 2018 року серії АР № 466966, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, як незаконну і провадження закрити.

Сторони в судове засідання не викликались.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов.

Справа розглядається у спрощеному порядку, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем винесена постанова від 26.04.2018 про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та згідно даної постанови на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

За змістом оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом«Volswagen Passat» р/н НОМЕР_1 26 квітня 2018 року о 07 год.05 хвилин в місті Ковелі на перехресті вул. Івасюка та вул. Ветеранів, повертаючи ліворуч не подав сигнал світловими показчиками повороту відповідного напрямку, чим порушив п.п.9.2 б ПДР України , за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст.122 КУпАП.

У відповідності до п.4 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такий превентивний захід як зупинення транспортного засобу.

Позивач оскаржує постанову, винесену відповідачем по справі про адміністративне правопорушення фактично лише з підстав порушення процедури розгляду справи.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, (частини перша, друга, третя, пята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 258 КУпАП, у передбачених цією статтею випадках протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення уповноваженими органами (посадовими особами) виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

При розгляді даної справи суд перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови на момент її винесення.

Ч. 2 ст. 122 КУпАП, дійсно, передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил проїзду перехресть та користування попереджувальними сигналами про зміну напрямку руху, за що передбачено штраф у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на даний час складає суму 340 грн.

Відповідно до копії оскаржуваної постанови, наданої суду позивачем, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом«Volswagen Passat» р/н НОМЕР_1 26 квітня 2018 року о 07год.05 хвилин в місті Ковелі на перехресті вул. Івасюка та вул. Ветеранів, повертаючи ліворуч не подав сигнал світловими показчиками повороту відповідного напрямку, чим порушив п.п. 9.2 б ПДР України , за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст.122 КУпАП.

На оскаржуваній постанові міститься підпис позивача в отриманні її копії.

Відповідно до змісту ст. 251 КУпАП, вона визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із змісту ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Однак, позивач не надав суду доказів на підтвердження такого свого твердження.

Як передбачено ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З відео фіксації правопорушення вбачається, що до винесення оскаржуваної постанови відповідач розяснив позивачу суть вини правопорушення та його права під час розгляду справи.

Згідно п.9.2 б ПДР України водій повинен подавати сигнал повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно п.16.14 ПДР України якщо головна дорога на перехресті змінює напрямок водії транспортних засобів, які рухаються по ній, повинні керуватись між собою правилами проїзду перехресть рівнозначних доріг.

Таким чином, проаналізувавши зібрані в судовому засіданні докази та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП, доведена повністю, а дії відповідача в цілому відповідають вимогам чинного законодавства.

Однак, при вирішенні питання про притягнення позивача до відповідальності, відповідачем, всупереч вимог ст.ст. 22, 33, 252, 280 КУпАП, не прийнято до уваги ту обставину, що позивач вперше притягується до адміністративної відповідальності; не враховано, що позивач рухався по головній дорозі, в ранковий час, коли рух не є інтенсивним, він рухався за відсутності інших учасників руху, таке порушення не могло привести до неприємностей і непорозумінь на дорозі і створити перешкоди іншим учасникам руху, а тому дане порушення, на думку суду, ніяким чином не вплинуло на безпеку дорожнього руху, а свідчить лише про формальний підхід відповідача при розгляді справи.

Суд вважає, що позивач мав би показати покажчик повороту рухаючись по головній дорозі, яка змінює напрямок згідно п.9.2 б та 16.14 ПДР України, але він не показав цей маневр, що на думку суду є порушенням, але воно в даній ситуації є настільки малозначним, що відповідач мав би обмежитись розясненням ПДР та обмежитись усним зауваженням.

На переконання суду, зазначені обставини є підставою для звільнення особи від відповідальності в зв'язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та звільнити його на підставі ст.22 КУпАП від адміністративної відповідальності за вчинення даного правопорушення у звязку із малозначністю вчиненого правопорушення.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст.ст. 7, 9, 22, 33, ст.ст. 251, 252, 280, 287, п. 3 ч. 1 ст. 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до поліцейського УПП у Луганській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 466966 від 26.04.2018 року, винесену поліцейського УПП у Луганській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 122 ч. 2 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.122 ч. 2 КУпАП в звязку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.122 ч. 2 КУпАП, - закрити.

В решті позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_3