Справа № 816/1237/18
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2018 року м. ПолтаваСправа №816/1237/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України (надалі також відповідач), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просив:

визнати протиправним та скасувати пункт 22 протоколу від 30.03.2018 №33 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби в частині відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975;

зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, як інваліду з 18.12.2015, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії), захворювання, що пов`язані із виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що при зверненні із заявою про виплату одноразової грошової допомоги ним були подані усі необхідні документи, передбачені пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, які підтверджують причинний зв`язок отриманих ним поранень із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії. Не зважаючи на це, Міністерство оборони України безпідставно не призначило та не виплатило позивачу одноразову грошову допомогу і повернуло подані документи на доопрацювання.

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на те, що ОСОБА_1 до військового комісаріату подано неповний пакет документів, а саме, не надано документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Крім того зазначив, що дія Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не може поширюватися на позивача, оскільки інвалідність останнього настала внаслідок поранення, контузії, захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, а не внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби.

Представник третьої особи надав до суду письмові пояснення, у яких зазначив, що спірне рішення вважає законним та обґрунтованим, а позовні вимоги безпідставними /а.с. 36/.

У судове засідання 14.06.2018 учасники справи не з`явились.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог /а.с. 63/.

Відповідач та третя особа явку про розгляд справи повідомлені належним чином, заяв чи клопотань до суду не надали.

Як визначено пунктом 1 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

А відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на неявку в судове засідання всіх учасників справи, беручи до уваги достатність наданих сторонами доказів та відсутність потреби заслухати в судовому засіданні свідка чи експерта, суд розглянув справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що у період з травня 1980 року по 26 жовтня 1981 року позивач проходив військову службу в лавах Збройних сил, на території Афганістану (ДРА) у складі обмеженого контингенту радянських військ, на посаді рядового складу, що підтверджено записом у військовому квитку позивача серії НОМЕР_1 від 26.10.1979 /а.с. 18-19/.

Позивачу за результатами первинного огляду МСЕК з 18.12.2015 встановлено другу групу інвалідності, причиною якої є травма, поранення (контузія), захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, на підтвердження чого надано копію довідки до акта огляду МСЕК серії АВ №0188246 /а.с. 12/.

За змістом витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв від 17.07.2015 №2644, копію якого залучено до матеріалів справи /а.с. 13/, у сержанта у відставці ОСОБА_1 наявні мінно-вибухова травма, осколкові поранення голови і тулуба, наслідком яких стали рубці в ділянці правої вилиці та по біляхребтової лінії справа в ділянці попереку, що підтверджено актом судово-медичного дослідження (обстеження) від 16.07.2015 №1039 Обласного бюро судово-медичної експертизи УОЗ Полтавської ОДА /а.с. 14/, та які у подальшому призвели до розвитку: "стійких залишкових явищ перенесеної мінно-вибухової травми (1981 року) у вигляді після травматичної, гіпертонічної та дисциркуляторної енцефалопатії ІІ ст., переважно у ВББ, з вираженим активним, цефалгічним синдромами. Атеросклеротичний кардіосклероз. СН II ст. ФК II ст. Гіпертонічної хвороби II ст, гіпертонічного кризу (18.04.2015), що підтверджено медичним та військово-обліковими документами, - травма, поранення, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Позивач у лютому 2016 року звернувся до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням ІІ групи інвалідності, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби.

Т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 15.02.2016 за №10/274 направив Директору Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок, в якому вважав, що ОСОБА_1 має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності. До заяви були додані відповідні документи, зокрема: копія довідки МСЕК серії АВ №0188246 від 22.01.2016; копія витягу ЦВЛК від 17.07.2015 №2644; копія акта судово-медичного дослідження від 16.07.2015 №1039; копія військового квитка НОМЕР_1 ; копія паспорту серії НОМЕР_2 та ксерокопія картки платника податків.

Разом з тим, Міністерством оборони України відповідні документи разом із заявою позивача про призначення одноразової грошової допомоги повернуті на доопрацювання, оскільки відповідач дійшов висновку про недотримання заявником вимог пункту 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, а саме - не надано документ, який підтверджує причини поранення.

Наведені вище обставини встановлені у постанові Котелевського районного суду Полтавської області від 17.11.2017 у справі №535/946/17, залишеній без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2018.

Так, судовими рішеннями у справі №535/946/17 визнано протиправним рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, оформлене протоколом від 20.05.2016 №36, в частині повернення документів відносно ОСОБА_1 номер в списку 442, на доопрацювання до ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зобов`язано Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, як інваліду з 18.12.2015, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії), захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, відповідно до п. б) ч. 1 ст.16-2 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" /а.с. 21-31/.

08.02.2018 Полтавський обласний військовий комісаріат повторно направив Міністерству оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності /а.с. 37/. До висновку додано копії судових рішень у справі №535/946/17, копія довідки МСЕК про встановлення інвалідності серії АВ №0188246, копія витягу з протоколу ВЛК про встановлення причинного зв`язку поранення (травми, контузії, каліцтва), копія акта судово-медичного дослідження №1039, копія військового квитка, копія паспорта серії НОМЕР_2 , копія ідентифікаційного номера /а.с. 38-41/.

Листом від 06.04.2018 вих. №12/6627 Полтавський обласний військовий комісаріат повідомив позивача про те, що рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленим протоколом від 30.03.2018 №33, пункт 22, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення /а.с. 42/. При цьому, на переконання відповідача акт судово-медичного дослідження від 16.07.2015 №1039 та висновок Центральної військово-лікарської комісії МОУ від 17.07.2015 №2644 не є документами, що свідчать про обставини поранення.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Предметом спору у даній справі є оцінка правомірності рішення Міністерства оборони України щодо відмови в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначено Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 (надалі - Порядок №975).

Абзацом 6 пункту 11 Порядку №975 визначено, що до заяви додаються копії документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Водночас, суд зауважує, що Порядок №975 не визначає який саме документ (медична довідка, акт розслідування, архівна довідка, висновок експерта, протокол військово-лікарської комісії, довідка МСЕК, тощо) повинна подати особа, яка звертається за отриманням одноразової грошової допомоги.

Суд враховує, що позивачем разом із заявою про призначення одноразової грошової допомоги надано витяг із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (Протокол від 17.07.2015 №2644), у якому зазначено, що: "мінно-вибухова травма та осколкові поранення голови і тулуба сержанта у відставці ОСОБА_1 , 1961 року народження, наслідком яких стали рубці: в ділянці правої вилиці, ..., та по біляхребтовій лінії справа в ділянці попереку, ..., що підтверджено актом судово-медичного дослідження (обстеження) від 16.07.2015 №1039 Обласного бюро судово-медичної експертизи УОЗ Полтавської ОДА, та що у подальшому призвело до розвитку: "стійких залишкових явищ перенесеної мінно-вибухової травми (1981 року) у вигляді після травматичної, гіпертонічної та дисциркуляторної енцефалопатії ІІ ст., переважно у ВББ, з вираженим активним, цефалгічним синдромами. Атеросклеротичний кардіосклероз. СН II ст. ФК II ст. Гіпертонічної хвороби II ст, гіпертонічного кризу (18.04.2015), що підтверджено медичним та військово-обліковими документами, - травма, поранення, захворювання, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" /а.с. 39/.

Відповідно до пункту 21.7 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (надалі - Положення №402), постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року N 36 (0169-01), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за N 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва).

Також, відповідно до пункту підпункту "г" пункту 21.5 Положення №402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.94 №63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (із змінами), далі - Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.

Отже, документом, який свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження, є саме висновок військово-лікарської комісії, оскільки такий висновок містить конкретну вказівку на першопричину отриманої особою травми.

У наданій позивачем копії витягу з протоколу від 17.07.2015 №2644 засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв зазначено, що поранення, контузія, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії /а.с. 39/.

Таким чином, надана відповідачу разом із заявою про виплату одноразової грошової допомоги копія витягу з протоколу засідання ЦВЛК містить інформацію про наявність поранення та причини його виникнення, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Наявність даного висновку виключає можливість отримання відповідного поранення внаслідок вчиненням позивачем кримінального чи адміністративного правопорушення або вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

З урахуванням наведеного, суд зауважує, що позивачем разом із заявою про виплату одноразової грошової допомоги надано усі необхідні документи, передбачені пунктом 11 Порядку №975.

Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), на яку посилається представник відповідача, наведена у додатку № 5 до Положення №402, відповідно до якої визначаються обставини отримання поранення, видається лише з 14.08.2008, коли Міністерством оборони України було видано Наказ №402 "Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України", а поранення, контузію та захворювання позивач отримав під час проходження строкової військової служби у період з 08.05.1980 по 26.10.1981.

За змістом пункту 12 Порядку №975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони.

Пунктом 17 Порядку №975 визначено, що особам, звільненим з військової служби, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби.

При цьому, в силу положень пункту 13 Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Суд враховує, що оцінку доводам відповідача про відсутність документа про причини поранення було надано судами в ході розгляду справи №535/946/17. Так, постановою Котелевського районного суду Полтавської області від 17.11.2017 у цій справі, що залишена без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2018, визнано, що при наданні висновку про причинний зв`язок поранення позивача, Центральною військово-лікарською комісією встановлювались обставини отримання поранення та зроблено висновок на підставі військово-облікових, військово-медичних, медичних документів, що поранення, контузія, захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

На виконання вимог судових рішень Полтавський ОВК листом від 08.02.2018 вих. №12/267 надіслав Директору Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 /а.с. 37/. До заяви додані документи відповідно до пункту 11 Порядку №975.

Відповідачем під час розгляду заяви ОСОБА_1 у 2018 році висновки судів не враховані та ухвалене рішення про відмову у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги з посиланням на аналогічні мотиви.

Суд зауважує, що підстави для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги визначені пунктом 19 Порядку №975, відповідно до якого призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком: вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

У цій справі наявності відповідних обставин не встановлено. Відповідач у відзиві на позов на відповідні обставини та докази, що їх підтверджували б, не посилається.

Вищенаведене є підставою для висновку про наявність у позивача права на одержання одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності (18.12.2015).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач в ході судового розгляду справи не довів, що у спірних відносинах він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, які визначені у законі.

За приписами частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування пункту 22 протоколу від 30.03.2018 №33 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 та зобов`язання Міністерства оборони України вирішити питання про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, як інваліду другої групи з 18.12.2015, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії), захворювання, що пов`язані із виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності (18.12.2015), з урахуванням висновків суду.

Відтак, позовні вимоги належить задовольнити частково.

Суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи, що відповідно до частини першої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду /частина четверта статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України/.

Позивач від сплати судового збору звільнений, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-77, 90, 241-244, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 22 протоколу від 30.03.2018 №33 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".

Зобов`язати Міністерство оборони України (; Повітрофлотський проспект, 6, м. Київ, 03168) вирішити питання про призначення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, як інваліду другої групи з 18.12.2015, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії), захворювання, що пов`язані із виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності (18.12.2015), з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Кукоба