Справа № 265/6441/17
Суддя: Щербіна А. В.
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/6441/17
Провадження №2-а/265/51/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Щербіна А.В., за участю секретаря судового засідання Хайтулової Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

13 вересня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 (надалі інспектор поліції ОСОБА_2В.) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Обґрунтування позову:

05 вересня 2017 р. у 17 год. 20 хв., позивач керуючи Gely МR реєстраційний номер АН78921М рухаючись по вулиці Азовстальской, у напрямку дому, бр.МеотидиАДРЕСА_1, відчув себе погано внаслідок збільшення кровоносного тиску. При повороті на бр.Меотиди, проїхавши зупинку транспортних засобів, прийняв до узбіччя, Позивач зупинився прийняти пігулку. Знаходячись в машині, намагаючись привести свій організм в норму після прийняття пігулки, в 17 год. 40 хв. до нього підїхав екіпаж поліції, і пред'явив претензії з приводу розташування його транспортного засобу на дорозі.

Позивач пояснив співробітникам поліції, що відчув себе погано. Тільки, що прийняв ліки, і намагається прийти до норми, відновити кровоносний тиск.

Проте працівники поліції не увійшли в його становище та почали складати постанову про не правомірне знаходження його автомобіля поблизу зупинки транспортних засобів.

При складанні постанови, без відповідних інструментів (сертифікованої рулетки для виміру відстані до посадочного майданчика, а також двох понятих), співробітники поліції ставили у провину Позивачу порушення дорожнього знаку 5.41, оскільки автомобіль Позивача, на їх погляд знаходиться в зоні дії цього знаку. Його зауваження, по установці дорожнього знаку 5.41, а саме про те, що знак встановлений з порушенням ДСТУ 4102-2002 Дорожні знаки України, співробітники поліції навіть не взяли до відома. На підставі викладеного, просив суд: скасувати постанову інспектора патрульної поліції інспектора роти №4 батальйону УПП в Маріуполі лейтенанта ОСОБА_2 від 05.09.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Відзив на позов:

Відповідач вважав, що позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими, оскільки Позивач не надав суду необхідних належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені в позовній заяв.

Вказували, що 05.09.2017 року о 17 год. 40 хв. в Лівобережному районі м.Маріуполя, в районі будинку 21/43 бул.Меотиди (до перейменування 50 років Жовтня), ОСОБА_1 керував автомобілем, державний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку ближче 30 метрів від дорожнього знаку 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса», чим порушив п.15.9.е ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Вказаною постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, в розмірі 255 гривень.

Зазначали, що оскільки Позивач у позовній заяві визнає факт вчинення ним правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП за порушення п.15.9.е ПДР України, а саме здійснення ним зупинки ближче 30 метрів від дорожнього знаку 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса», то відповідно до ч.3 ст.72 КАС України цей факт не потребує доведенню перед судом.

З відеозапису, доданого до матеріалів справи та фототаблиці, є можливим встановити, що Позивач усвідомлював факт здійснення ним зупинки та стоянки в зоні дії дорожнього знаку 5.41. ПДР України, передбачав, шкідливі наслідки у вигляді перешкоди для руху маршрутних транспортних засобів та свідомо допускав настання цих наслідків, чим порушив п.15.9.е ПДР України. Проте сподіваючись уникнути адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, посилається на погане самопочуття, що ні в якому разі не звільняє останнього від обовязку прибрати автомобіль з проїзної частини та скористатися зовнішніми світловими приладами.

Вважали, що відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Посилаючись на те, що постанова від 05.09.2017 р. у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та законною, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розгляд справи по суті:

В судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. При цьому суду пояснив, що вимоги знаку 5.41. не порушував, зупинився, оскільки його стан здоровя погіршився.

Відповідач інспектор поліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Фактичні обставини:

Судом встановлено, що відповідно до постанови АР №877250 від 05.09.2017 року, складеної інспектором поліції ОСОБА_2, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн., оскільки він 05.09.2017 року о 17 год. 40 хв. в Лівобережному районі м.Маріуполя, в районі будинку 21/43 бул.Меотиди, керуючи автомобілем, державний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку ближче 30 метрів від дорожнього знаку 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса», чим порушив п.15.9.е ПДР України.

Оцінка суду:

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема за порушення вимог дорожніх знаків.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пункт 15.9.е Правил дорожнього руху, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 передбачає, що зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Частина ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, суду не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту того, що автомобіль ОСОБА_1 знаходився ближче 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів або ближче 30 метрів від дорожнього знака 5.41.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, суд вважає, що відповідачем інспектором поліції ОСОБА_2 не надано переконливих доказів того, що в діях ОСОБА_1 був склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Частина 1 ст.90 КАС України передбачає, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Пункт 1 ч.1 ст.247 КУпАП передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.122 ч.1, 247, 251, 252, 254, 256, 258, 280, 285, 287, 288, 289 КУпАП, ст.ст.6, 8, 9, 72, 73, 77, 90, 242 246, 250, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

2. Постанову серії АР №877250, винесену інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 від 05.09.2017 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень скасувати; провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

3. Це рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарги подається учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст цього рішення складено 15.06.2018 року.

Суддя А.В. Щербіна