Справа № 826/14279/17
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 червня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Літвіної Н.М.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Державної міграційної служби України про повернення судового збору у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, про:

- визнання протиправним та скасування наказу Державної міграційної служби України від 30.08.2016 №218 в частині визнання недійсним (анулювання) бланку паспорта громадянина України НОМЕР_1;

- зобов'язання Державної міграційної служби України проінформувати Адміністрацію Державної прикордонної служби України, Службу безпеки України, Українське бюро Інтерполу, Міністерство внутрішніх справ України та Національний банк України про визнання протиправним та скасування наказу Державної міграційної служби України від 30.08.2016 №218 в частині визнання недійсним (анулювання) бланку паспорта громадянина України НОМЕР_1;

- визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області щодо оформлення висновку службової перевірки від 05.05.2016 про визнання недійсним паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 від 06.03.2013;

- визнання протиправними дій Державної міграційної служби України щодо затвердження висновку службової перевірки від 05.05.2016 про визнання недійсним паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 від 06.03.2013.

- зобов'язання Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області письмово повідомити Адміністрацію Державної прикордонної служби України, Українське бюро Інтерполу та підрозділи Головних управлінь, Управлінь ДМС України в областях про дійсність паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 від 06.03.2013.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 лютого 2018 року позов задоволено. Не погодившись з таким рішенням відповідачі подали апеляційні скарги, провадження за якими було відкрито та призначено справу до розгляду ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2018.

При цьому, при зверненні до суду з апеляційною скаргою Державною міграційною службою України було сплачено судовий збір у розмірі 2880 грн.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року апеляційну скаргу було залишено без руху та наголошено, що судовий збір за подання апеляційної скарги сплачено не у повному обсязі, встановлено строк на усунення недоліків.

На виконання зазначеної ухвали Державною міграційною службою України подано докази сплати решти судового збору та заяву про повернення надміру сплаченого судового збору, яка обґрунтована тим, що судовий збір за подання апеляційної скарги становить саме 2880 грн.

Розглянувши вказану заяву скаржника, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини п'ятої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Частиною другою статті 132 КАС передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон).

Згідно підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 № 1801-VIII прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1600 гривень.

Отже, судовий збір за подання апеляційної скарги залежить від розміру судового збору, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовом до суду у 2017 році, заявивши п'ять вимог немайнового характеру: 1) визнати протиправним та скасувати наказ в частині; 2) зобов'язання вчинити дії щодо інформування про скасування наказу в частині; 3) визнання протиправними дій щодо оформлення висновку; 4) визнання протиправними дій щодо затвердження висновку; 5) зобов'язання вчинити дії щодо повідомлення про дійсність паспорту.

Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 6 Закону у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, судовий збір за подання фізичною особою у 2017 році позовної заяви, яка містить п'ять вимог немайнового характеру становить 3200 грн (1600*0,4*5).

Як зазначалося, Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 лютого 2018 року позов задоволено у повному обсязі.

Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Державною міграційною службою України оскаржено рішення суду першої інстанції повністю, а тому положення зазначеної частини статті у даному випадку не застосовуються.

З урахуванням викладеного, судовий збір за подання апеляційної скарги становить 4800 грн (150% від 3200 грн) про що і зазначено в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року.

Таким чином, у суду відсутні підстави вжати, що Державною міграційною службою України сплачено судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У поданій заяві про повернення судового збору Державна міграційна служба України стверджує, що судовий збір за подання апеляційної скарги має розраховуватись не як з п'яти позовних вимог немайнового характеру, а з трьох.

Суд апеляційної інстанції вважає такі доводи необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до Довідки про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами Закону України «Про судовий збір» (додаток до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір»): « … перевіряючи правильність сплати позивачем судового збору та визначаючи кількість вимог немайнового характеру, звернених до суду, необхідно враховувати, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою».

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності є окремим способом захисту та є окремою позовною вимогою. Поряд із цим, у випадку, якщо така вимога передує, тобто є безпосередньою передумовою для застосування іншого способу захисту такого як скасування чи визнання нечинним рішення, зобов'язання вчинити дії чи утриматися від їх вчинення, то такі вимоги для цілей застосування положень Закону, розглядаються як одна вимога.

У справі, що розглядається, даний підхід застосовується до вимог про «визнання протиправним та скасування наказу …». У цьому випадку, розглядаючи ці позовні вимоги, суд досліджує виключно оскаржуваний наказ на предмет його правомірності та вирішує лише одне питання - чи відповідає наказ вимогам законодавства. У випадку ж встановлення його протиправності, суд визнає його таким та застосовує наслідок такої протиправності - скасування. Таким чином, ці вимоги для цілей застосування положень Закону розцінюються як одна позовна вимога немайнового характеру.

Окремими вимогами є також і дві вимоги немайнового характеру про зобов'язання вчинити дії.

Що стосується двох позовних вимог про визнання протиправними дій визнання протиправними дій щодо оформлення та затвердження висновку, то колегія суддів наголошує на тому, що ці вимоги не є передумовою для застосування інших способів правового захисту, оскільки такі не заявлені позивачем. Тобто ці вимоги є самостійними, а отже до них не може бути застосований зазначений вище підхід пленуму Вищого адміністративного суду України.

Таким чином, доводи заяви про те, що судовий збір за подання апеляційної скарги має розраховуватись не як з п'яти позовних вимог немайнового характеру, а з трьох, є необґрунтованим.

За таких обставин, заява про повернення надміру сплаченого судового не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 34, 248 КАС, статтею 7 Закону України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Державної міграційної служби України про повернення надміру сплаченого судового збору.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Літвіна

Суддя І.В. Федотов

Повний текст ухвали виготовлений 15.06.2018.