Справа № 812/1152/16
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 червня 2018 року

Київ

справа №812/1152/16

адміністративне провадження №К/9901/16591/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши в попередньому судовому засіданні
касаційну скаргуСтанично-Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Луганській області (далі - ОДПІ)
на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 24.02. 2017 (суддя С.В. Борзаниця)
та ухвалуДонецького апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 (колегія у складі суддів: Р.Ф. Ханова, Л.А. Василенко, А.В. Гайдар)
у справі №812/1152/16
за позовомПублічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (далі - філія ПАТ «Укрзалізниця»)
доОДПІ
проскасування рішень про застосування штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Філія ПАТ «Укрзалізниця» звернулась до Луганського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просила визнати неправомірними та скасувати податкові повідомлення-рішення ОДПІ: № від 22.08.2016 в сумі 1425,31 грн. (пеня в сумі 14,48 грн.) за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску (далі - ЄВ) за період з 21.11.2013 до 21.05.2014; № від 22.08.2016 про застосування штрафних санкцій в сумі 170,00 грн. за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності; № від 22.08.2016 про застосування штрафних санкцій в сумі 170,00 грн. за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності; № від 22.08.2016 про застосування штрафних санкцій в сумі 170,00 грн. за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності; № від 22.08.2016 про застосування штрафних санкцій в сумі 170,00 грн. за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності; № від 22.08.2016 про застосування штрафних санкцій в сумі 170,00 грн. за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності; № від 22.08.2016 про застосування штрафних санкцій в сумі 170,00 грн. за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності; № від 23.08.2016 про застосування штрафних санкцій в сумі 170,00 грн. за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності; № від 23.08.2016 про застосування штрафних санкцій в сумі 170,00 грн. за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності; № від 23.08.2016 про застосування штрафних санкцій в сумі 170,00 грн. за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності; № від 23.08.2016 про застосування штрафних санкцій в сумі 170,00 грн. за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності; № від 23.08.2016 про застосування штрафних санкцій в сумі 170,00 грн. за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності; № від 23.08.2016 про застосування штрафних санкцій в сумі 170,00 грн. за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності;

Позов обґрунтовано тим, що відповідач всупереч приписів Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 №1669-VII (в редакції чинній на час виникнення вчасної несплати позивачем ЄВ, далі - Закон №1669-VII) протиправно визначив йому фінансові санкції (штраф та пеню) згідно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, оскільки не було враховано перебування позивача на обліку в органах доходів і зборів, які розташовані у населених пунктах на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 24.02.2017, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017, позов задоволено частково. Визнано неправомірними та скасовані рішення ОДПІ: № від 22.08.2016 про застосування штрафних санкцій в сумі 170,00 грн. за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності; № від 22.08.2016 про застосування штрафних санкцій в сумі 170,00 грн. за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності; № від 22.08.2016 про застосування штрафних санкцій в сумі 170,00 грн. за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності; № від 22.08.2016 про застосування штрафних санкцій в сумі 170,00 грн. за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності; № від 22.08.2016 про застосування штрафних санкцій в сумі 170,00 грн. за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності; № від 22.08.2016 про застосування штрафних санкцій в сумі 170,00 грн. за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності; № від 23.08.2016 про застосування штрафних санкцій в сумі 170,00 грн. за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності; № від 23.08.2016 про застосування штрафних санкцій в сумі 170,00 грн. за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності; № від 23.08.2016 про застосування штрафних санкцій в сумі 170,00 грн. за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності; № від 23.08.2016 про застосування штрафних санкцій в сумі 170,00 грн. за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності; № від 23.08.2016 про застосування штрафних санкцій в сумі 170,00 грн. за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності. Визнано неправомірними та скасовано рішення ОДПІ № від 22.08.2016 про застосування штрафних санкцій в сумі 1425,31 грн. та нарахування пені в сумі 14,48 грн. за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21.11.2013 до 21.05.2014 в частині нарахування пені в розмірі 13,15 грн. за період 21.05.2014.

Відмовлено позивачу у задоволенні позовної вимоги про визнання неправомірним та скасування рішення ОДПІ № від 23.08.2016 про застосування штрафних санкцій в сумі 170,00 грн. за неподання, несвоєчасне подання, подання за невстановленою формою звітності.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суди зазначили, що позивач звільнений від відповідальності приписів частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464 (в редакції чинній на час прийняття відповідачем спірного рішення, далі - Закон № 2464), так як на нього розповсюджується вимоги розділу VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

При цьому, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень № від 22.08.2016 в частині застосування штрафної санкції та № від 23.08.2016 в повному обсязі, суд першої інстанції зауважив про те, що період допущення порушення позивачем у сфері сплати ЄВ не співпадає із періодом, в якому не підлягали застосуванню фінансові санкції, визначені положеннями Закону №2464, тобто з 14.04.2014.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та відмовити у задоволенні позовної заяви, оскільки вважає, що судами не було враховано, що позивач всупереч Закону №2464-VI порушив терміни сплати ЄВ, наслідком чого є застосування до нього фінансових санкцій.

Відзив на касаційну скаргу не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Санаторій-профілакторій «Сосновий» який входить до складу філії ПАТ «Укрзалізниці» (далі - Санаторій) знаходиться за адресою, Україна, 93652, Луганська область, Станично-Луганський район, с. Макарове, вул. Річна, буд. 1, взято на податковий облік у ДПІ в Станично-Луганському районі 04.09.2006 № 5371, є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Головним державним податковим інспектором 22.08.2016 та 23.08.2016 складено 11 актів за результатами камеральної перевірки своєчасності подання податкової звітності, якими встановлено порушення термінів подання податкової звітності «Про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування червень, травень, квітень, березень 2015 року, грудень, листопад, жовтень, вересень, серпень, липень, червень, травень 2014 року, у зв'язку із чим дванадцятьма рішеннями керівника податкового органу застосований штраф по 170 грн. кожним з них. Правовою підставою застосування штрафу наведенні положення пункту 7 частини одинадцятої статті 25 Закону №2464-VI.

Крім того, актом перевірки про результати камеральної перевірки несвоєчасності сплати єдиного внеску від 22.08.2016 зазначено про порушення термінів сплати суми нарахованого ЄВ.

З урахуванням висновків перевірки до Санаторію застосовано штраф у сумі 1425 грн. 31 коп., та нарахована пеня у розмірі 14.48 коп., при цьому зазначено за період з 21.11.2013 по 21.05.2014. Правовою підставою застосування фінансових санкцій визначені частина десята та пункт 2 частини 11 статті 25 Закону №2464-VI.

Єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування (пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI).

Частиною другою статті 6 Закону №2464-VI передбачено, що платник ЄВ зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини восьмої статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Відповідно до частини одинадцятої статті 9 Закону №2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Указом Президента України від 14.04.2014 №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, Верховною Радою України прийнято Закон №1669-VII, яким, крім іншого, внесені зміни до Закону № 2464-VI та доповнено його розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» п. 9-3, який передбачає, що платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 №405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

З аналізу зазначених норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства вбачається, що підставою для звільнення платників ЄВ від відповідальності за невиконання вимог законодавства щодо його (внеску) вчасної сплати є факт перебування такого платника на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористичної операція.

Розпорядженням від 30.10.2014 № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» Кабінет Міністрів України затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до вказаного Розпорядження до зазначених населених пунктів належить в тому числі і смт. Станиця Луганська (Станично-Луганська селищна рада).

Згідно з додатком до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р, смт. Станиця Луганська (Станично-Луганська селищна рада) віднесені до населених пунктів де здійснювалася антитерористична операція.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин, позивач перебував на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористичної операція, тому згідно із положеннями Закону №1669-VII не несе фінансової відповідальності за порушення вимог Закону № 2464-VI в частині несвоєчасної або не в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Вказаний висновок висловлений Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду під час розгляду зразкової справи, - рішення від 30.03.2018 (справа №812/292/180).

Варто зазначити, що сам по собі факт відсутності затвердженого Кабінетом Міністрів України переліку населених пунктів, де здійснювалася антитерористична операція у період з 05.11.2014 (зупинення дії Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р) по 18.12.2015 (дата набрання чинності Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р) не може слугувати на користь доводам відповідача, заявленим у касаційні скарзі щодо законності податкових повідомлень-рішень, оскільки Верховний Суд, враховуючи принцип приорітетності Закону над Розпорядженнями Кабінету Міністрів України, зазначає, що в даний період часу АТО не була припинена, що свідчить повторне віднесення населеного пункту смт. Станиця Луганська (Станично-Луганська селищна рада) вказаним Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р. до населених пунктів де здійснювалася антитерористична операція.

Враховуючи вищенаведене, Суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про наявність законних підстав для частково задоволення позову.

Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Станично-Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Луганській області залишити без задоволення, а постанову Луганського окружного адміністративного суду від 24.02.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

........................

........................

...........................

В.П.Юрченко
І.А.Васильєва
С.С.Пасічник
Судді Верховного Суду