Справа № 804/6857/17
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 травня 2018 рокусправа № 804/6857/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Божко Л.А.

судді: Панченко О.М. Дурасова Ю.В.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду судді від 29.11.2017 р. (суддя Прудник С.В., повний текст виготовлено 04.12.2017 р.) по справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Новомосковського районного відділу Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, третя особа Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії

в с т а н о в и В:

23.10.2017 р. ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Новомосковського районного відділу Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, третя особа Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії, де посилаючись на те, що є матірю неповнолітнього, 11.10.2017 р. звернулася до відповідача з приводу видачі дитині паспорту громадянина України виключно у формі паспортної книжечки у звязку з категоричною відмовою від оформлення паспорту з електронним безконтактним носієм та з електронним чіпом. 12.10.2017 р. отримала відмову в оформленні паспорту громадянина України з використанням бланку паспорту громадянина України у формі книжечки через відсутність вказаних бланків та запропоновано отримати паспорт громадянина України у формі картки, що містить безконтактний електронний носій, оскільки прийняття документів для оформлення паспорту громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія з 01.11.2016 р. припиняється. Так як вважає відмову незаконною, просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не оформлення паспорту громадянина України неповнолітньому сину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у формі паспортної книжечки та зобовязати відповідача оформити та видати бланк паспорту ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у формі паспортної книжечки.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2017 р. адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, де просив скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2017 р., прийняти нову постанову, де відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на той факт, що відповідно Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та «Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 302 від 25.03.2015 р. в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 745 від 26.10.2016 р., паспорт громадянина України у вигляді ID-картки оформлюється вперше після досягнення особою 14-річного віку. А згідно ч.4 ст. 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» передбачено, що паспорт громадянина України виготовлюється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. На виконання доручення Голови Державної міграційної служби України № Д/92/2-17 від 15.06.2017 р. «Про організацію роботи територіальних органів та підрозділів ДМС з оформлення та видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України», починаючи з 16.06.2017 р. припинено в територіальних підрозділах ДМС України прийом заяв на оформлення паспорту громадянина України зразка 1994 р. Оскільки на момент звернення позивача було припинено видачу паспорту громадянина України зразка 1994 р., оформлення паспорту у вигляді книжечки виявилося неможливим, так як бланки суворої звітності та суворого обліку у вигляді книжечки були всі використані.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представники відповідача та третьої особи просили задовольнити апеляційну скаргу, позивач та її представник просили залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 є матірю неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження 1-КИ № 139110.

11.10.2017 р. ОСОБА_2, а також його батьки: ОСОБА_1 і ОСОБА_3, у зв'язку з досягненням сином - ОСОБА_2 шістнадцятирічного віку, звернулися із спільною заявою до начальника Новомосковського районного відділу ДМС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про видачу ОСОБА_2 паспорту громадянина України виключно у формі паспортної книжечки, а не у формі ID-картки.

Новомосковський районний відділ ДМС у Дніпропетровській області листом від 12.10.2017 р. № 1235/11308 ОСОБА_2 повідомив, що Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» передбачено, що до завершення роботи із забезпечення в повному обсязі територіальних підрозділів ДМС матеріально - технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі паспорту громадянина України, зразки бланків якого затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 302 від 25.03.2015 р., паспорт громадянина України може оформлятися з використанням бланку паспорту громадянина України у формі книжечки, але прийняття документів для оформлення паспорту громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланку якого затверджено постановою, з 01.11.2016 р. - припиняється і на момент звернення ОСОБА_2 до відділу ДМС, зразки бланків вже використані в повному обсязі, в звязку з чим не має можливості оформити паспорт у формі книжечки.

Відповідно до абзацу 2 пункту 3 змін, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року № 745, прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланку якого затверджено цією постановою, з 01 листопада 2016 року припиняється. Крім того було розяснено, що територіальними підрозділами ДМС, які мають відповідне обладнання для оформлення паспорту громадянина України у формі картки, прийом заяв на оформлення паспорту громадянина України зразка 1994 року не здійснюється.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 № 2235-III (далі Закон № 2235-III) документом, що підтверджує громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України.

На виконання положень ст.5 Закону України "Про громадянство України" Верховною Радою України 26 червня 1992 року прийнято постанову, якою затверджено Положення про паспорт громадянина України.

Пунктами 1,3 Положення про паспорт громадянина України передбачено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" визначаються правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов'язки осіб, на ім'я яких видані такі документи.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Згідно з ч.1,2 ст.21 зазначеного Закону паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобовязаний отримати паспорт громадянина України.

Зі змісту ч.4 ст.21 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" слідує, що законодавцем імперативно встановлено вимогу, відповідно до якої паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Частиною 7 ст.21 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" визначено перелік відомостей, які вносяться до паспорта громадянина України, зокрема: 1) назва держави; 2) назва документа; 3) ім'я особи; 4) стать; 5) громадянство; 6) дата народження; 7) унікальний номер запису в Реєстрі; 8) номер документа; 9) дата закінчення строку дії документа; 10) дата видачі документа; 11) уповноважений суб'єкт, що видав документ (код); 12) місце народження; 13) відцифрований образ обличчя особи; 14) відцифрований підпис особи; 15) податковий номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків) або повідомлення про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган). У разі наявності повідомлення про відмову від реєстраційного номера облікової картки платника податків проставляється слово "відмова".

Крім того, ч.2 ст. 15 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" передбачено, що бланки документів, якщо інше не визначено цим Законом, виготовляються за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України за поданням уповноваженого органу та інших уповноважених суб'єктів.

Так, на виконання зазначеної норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 25 березня 2015 року №302 "Про затвердження бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України".

Згідно з п.2 постанови №302 з 01 січня 2016 року запроваджується оформлення і видача паспорту громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорту громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-XII.

Як слідує з матеріалів справи, на момент звернення позивачки за паспортом (11.10.2017) відповідач повністю забезпечений обладнанням для виготовлення паспорту громадянина України у вигляді ID картки.

Колегія суддів вважає, що відповідач зобов'язаний забезпечувати оформлення та видачу паспортів громадянам України відповідно до вимог чинного законодавства, а саме: здійснювати видачу паспортів у вигляді картки.

Крім того, ст.16 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" викладено у новій редакції, яка не містить гарантії права на відмову через свої релігійні переконання від отримання документа з імплантованим у бланк безконтактним електронним носієм, або від внесення інформації до безконтактного електронного носія.

Частиною 4 ст.13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" передбачено лише право особи на відмову від внесення відцифрованих відбитків пальців рук до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті громадянина України. Таке право реалізується шляхом подання заяви відповідному уповноваженому субєкту про внесення або відмову від внесення відцифрованих відбитків пальців рук особи до безконтактного електронного носія.

Як видно з матеріалів справи, бажання позивачки отримати паспорт, який би не містив безконтактного електронного носія, обумовлене релігійними переконаннями, однак доводи позивача щодо дискримінації громадян за релігійною чи віковою ознакою з боку відповідача нічим не підтверджені.

Згідно зі ст.2 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації в Україні" усі правовідносини, пов'язані із свободою совісті і діяльністю релігійних організацій, регулюються законодавством України. Законодавство України про свободу совісті та релігійні організації складається з цього Закону та інших законодавчих актів України, виданих відповідно до нього.

Відповідно до ст.4 цього Закону громадяни України є рівними перед законом і мають рівні права в усіх галузях економічного, політичного, соціального і культурного життя незалежно від їх ставлення до релігії. В офіційних документах ставлення громадянина до релігії не вказується. Будь-яке пряме чи непряме обмеження прав, встановлення прямих чи непрямих переваг громадян залежно від їх ставлення до релігії, так само як і розпалювання пов'язаних з цим ворожнечі й ненависті чи ображання почуттів громадян, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом. Ніхто не може з мотивів своїх релігійних переконань ухилятися від виконання конституційних обов'язків. Заміна виконання одного обов'язку іншим з мотивів переконань допускається лише у випадках, передбачених законодавством України.

Як зазначено у ст.24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ч.2 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" кожен громадян України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобовязаний отримати паспорт громадянина України, тому позивач не може відмовитись від виконання обовязку отримати паспорт саме встановленої форми, посилаючись на релігійні переконання.

Верховний Суд у зразковій справі № 806/3265/17 (адміністративне провадження № Пз/9901/2/18) від 26.03.2018 р. зазначив, що «Організаційні засади створення і функціонування Єдиного державного демографічного реєстру, види персональних даних, які підлягають обробці засобами Реєстру і мета цієї обробки визначені на законодавчому рівні, оскільки сфера цих суспільних відносин, за статтею 92 Конституції України, є предметом винятково законодавчого регулювання.

Водночас повноваження щодо прийняття законів належить виключно парламенту, і законодавча діяльність цього конституційного органу не може піддаватися оскарженню в порядку адміністративного судочинства. Звідси випливає висновок, що вирішити питання співвідношення і балансу особистих релігійних переконань особи та суспільних інтересів, на користь яких на загальнодержавному рівні встановлено єдиний (однаковий для всіх) порядок оформлення документа, що посвідчує громадянство України (зокрема, форми цього документа) чи будь-яким чином змінити правове регулювання цих відносин в інший спосіб, ніж внесення у встановленому порядку змін до чинних на сьогодні законодавчих та підзаконних нормативно-правових актів у цій частині, на переконання суду, не видається можливим. У межах судового розгляду цього спору обирати форму такого документа, як паспорт громадянина України, і зобов'язувати/змушувати державний орган діяти всупереч встановленому законом правовому порядку в цій сфері правовідносин суперечитиме не лише завданням адміністративного судочинства України і функції судового контролю, а й конституційному принципу поділу влади».

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 315 ч.1 п.2,317 ч.1 п.1, 321,322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду судді від 29.11.2017 р. скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

Повний текст постанови виготовлено 14.05.2018 р.

Головуючий суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: Ю.В. Дурасова