Справа № 815/2148/18
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2148/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

за участю секретаря - Ляшенко Ю.В.,

за участю сторін: представник позивача - ОСОБА_1

представник відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю УІТАКА (65009, м. Одеса, вул. Піонерська, 5В, оф. 503, ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «УІТАКА» з позовною заявою до Головного управління ДФС в Одеській області в якій Позивач просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 01.12.2017 року, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю УІТАКА застосовано штрафні санкції у розмірі 89369,06 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що Відповідачем встановлено порушення ТОВ «УІТАКА» нормативних вимог щодо проведення розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та нарахована сума пені у розмірі 89 369, 06 гривень, у звязку з чим Головним управління ДФС в Одеській області 01.12.2017 року винесено податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1, яким застосовано до Позивача штрафні санкції у розмірі 89369,06 грн. Позивач вважає Податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1, ухваленим із порушенням вимог чинного законодавства, оскільки станом на період проведення позапланової виїзної перевірки та складання за її наслідками Акту «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженого відповідальністю «УІТАКА» від 10.10.2017 року № 1453/15-32-14-02/34203597, Головне управління ДФС в Одеській області мало право нарахувати штрафні санкції за порушення строку розрахунків виключно у разі порушення Товариством 180-денного строку. Нарахування позивачу штрафної санкції за порушення припису, який втратив чинність станом на дату проведення контрольних заходів ДФС Позивач вважає грубим порушенням вимог чинного законодавства, а також прав та інтересів юридичної особи ТОВ «УІТАКА», у звязку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 07.05.2018 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження.

21.05.2018 року від представника Відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі, зазначивши, що було встановлено порушення Позивачем строків, передбачених статтею 2 Закону України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» із змінами та доповненнями, з урахуванням Постанови Правління НБУ від 13.12.2016 №410 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» із змінами і доповненнями - в частині не отримання імпортної продукції в сумі 7 000,00 дол. США, у звязку з чим Позивачу було нараховано пеню у розмірі 89 369, 06 гривень і винесено податкове повідомлення-рішення № від 01.12.2017 року, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю УІТАКА застосовано штрафні санкції у розмірі 89369,06 грн.

В судовому засіданні 12.06.2018 року Позивач підтримав адміністративний позов у повному обсязі та просив задовольнити його з підстав, викладених в тексті позовної заяви.

В судовому засіданні 12.06.2018 року представник Відповідача заперечував проти адміністративного позову та просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі з підстав, викладених в тексті відзиву.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов та заперечення на нього, судом встановлено наступне.

На підставі направлення Головного управління ДФС в Одеській області від 22.09.2017 року № 6639/14-02 у період з 29.09.2017 року по 03.10.2017 року проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «УІТАКА», з питань дотримання вимог валютного законодавства за контрактом № В-15 від 10.10.2015 року, за результатами якої було складено акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «УІТАКА» від 10.10.2017 року № 1453/15-32-14-02/34203597.

Зазначеним актом встановлено, що 10 жовтня 2016 року між ТОВ «УІТАКА» (Покупець) та Beijing Tianma Sling Со. (Продавець) був укладений Контракт № В - 15 на поставку товару. На виконання вимог Контракту № В - 15 ТОВ «УІТАКА» була здійснена передоплата на рахунок компанії Beijing Tianma Sling Со. у загальній сумі 35 890, 50 доларів США (946 385, 69 гривень) ,у тому числі:

08.12.2016 року - 7 000, 00 доларів США (182 140, 73 гривень), граничний термін отримання продукції - 07.04.2017 року;

20.12.2016 року - 26 249, 50 доларів США (692 882, 69 гривень), граничний термін отримання продукції - 19.04.2017 року;

10.01.2017 року - 2 641, 00 доларів США (71 362, 27 гривень), граничний термін отримання - продукції - 10.05.2017 року.

Зі змісту зазначеного акту вбачається, що компанією нерезидентом 09.02.2017 року було відвантажено товар на адресу ТОВ «УІТАКА» на загальну суму 28890,50 доларів США та здійснено його митне оформлення без порушення термінів. Станом на 03.10.2017 року по Контракту № 15-В від 10.10.2016 року рахується прострочена дебіторська заборгованість в сумі 7 000 доларів США (183 316, 96 гривень).

У звязку з чим Відповідачем встановлено порушення Позивачем вимог валютного законодавства, зокрема статті 2 Закону України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» зі змінами, та доповненнями, з урахуванням Постанови Правління НБУ від 13.12.2016 року №410 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» в частині неотримання імпортної продукції в сумі 7000 дол. США по контракту № В-15 від 10.10.2015 року.

На підставі викладеного Відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення № від 01.12.2017 року, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю УІТАКА застосовано штрафні санкції (пеню) у розмірі 89369,06 грн.

Відповідно до пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України, посадові та службові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами

Відповідно до частини 2 статті 2 Декрету КМУ Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 року № 15-93, резиденти і нерезиденти мають право здійснювати валютні операції з урахуванням обмежень, встановлених цим Декретом та іншими актами валютного законодавства України.

Статтею 11 зазначеного Декрету встановлено, що Національний банк України у сфері валютного регулювання здійснює валютну політику виходячи з принципів загальної економічної політики України, видає у межах, передбачених цим Декретом, обов'язкові для виконання нормативні акти щодо здійснення операцій на валютному ринку України.

Відповідно до пункту 7 Наказу НБУ «Про затвердження Інструкції про порядок здійснення розрахунків у іноземній валюті за експортно-імпортними операціями на умовах відстрочки платежів чи поставок» № 85 від 14.06.1994 року, при укладенні контрактів на імпорт продукції в Україну резидент повинен використовувати форми розрахунків з нерезидентами, які передбачені чинним валютним законодавством, з урахуванням обмежень, встановлених Національним банком України на момент здійснення розрахунків. Перерахування платежів за кордон за дорученням суб'єктів господарської діяльності проводиться уповноваженими банками через систему відкритих ними кореспондентських рахунків у закордонних банках.

Статтею 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР (у редакції від 15.10.2014 року) встановлено, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, вразі коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Пунктом 1 Постанови Правління НБУ «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 13 грудня 2016 року № 410 визначено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 120 каленларних днів.

Статтею 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР визначено, що порушення резидентами, крім субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Відповідно до пункту 3 Постанови Правління НБУ «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України» від 25.05.2017 року № 41, пункт 1 Постанови Правління НБУ «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 13 грудня 2016 року № 410 виключено.

Пунктом 5 визначено, що Постанова № 41 набирає чинності з дня, наступного за днем її офіційного опублікування.

Постанова Правління НБУ № 41 офіційно опубліковано 25 травня 2017 року, відповідно з 26 травня 2017 року строк для проведення розрахунків, визначений пунктом 1 Постанови Правління НБУ № 410 втратив чинність.

Таким чином, з 26 травня 2017 року субєкти зовнішньоекономічної діяльності при здійсненні розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів та контролюючі органи, керуються чинними приписами законодавства, зокрема статтею 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР, яка встановлює строк із розрахунку у 180 календарних днів.

Крім того, з Індивідуальної податкової консультації ДФС України від 12.09.2017 р. № 1929/6/99-95-42-03-15/ІПК «Щодо поширення 180 - денного строку розрахунків за експортною операцією у випадку не завершення таких розрахунків на дату набуття чинності постановою Правління НБУ від 25.05.2017 року № 41 «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України», вбачається, що якщо станом на 26.05.2017 р. не закінчився 120-денний строк розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, то такі розрахунки здійснюються у строк, що не перевищує 180 календарних днів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що станом на період проведення позапланової виїзної перевірки та складання за її наслідками Акту «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженого відповідальністю «УІТАКА» від 10.10.2017 року № 1453/15-32-14-02/34203597, Головне управління ДФС в Одеській області мало право нарахувати штрафні санкції за порушення строку розрахунків виключно у разі порушення Товариством 180-денного строку, проте такий строк у Позивача не сплинув.

Нарахування позивачу штрафної санкції за порушення припису, який втратив чинність станом на дату проведення контрольних заходів ДФС, та складання акту перевірки є порушенням вимог чинного законодавства, а також прав та інтересів юридичної особи ТОВ «УІТАКА».

З наведених підстав суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 01.12.2017 року, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю УІТАКА застосовано штрафні санкції у розмірі 89369,06 грн. належить до скасування.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обовязку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем, за звернення до суду з даним адміністративним позовом, було сплачено судовий збір у розмірі 1762 грн.

У звязку з задоволенням даного адміністративного позову суд дійшов висновку про стягнення з Відповідача на користь Позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1762 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю УІТАКА (65009, м. Одеса, вул. Піонерська, 5В, оф. 503, ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 01.12.2017 року, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю УІТАКА застосовано штрафні санкції у розмірі 89369,06 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю УІТАКА (65009, м. Одеса, вул. Піонерська, 5В, оф. 503, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762 (тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 18.06.2018 року.

Суддя А.А. Радчук.

.