Справа № 804/1163/18
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2018 року Справа № 804/1163/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представника позивача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1. ЛТД» до Державної фіскальної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
20.03.2018 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом за правилами загального позовного провадження відкрито провадження у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальність «Вента.ЛТД» до Державної фіскальної служби України з наступними вимогами:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незбільшення значення реєстраційної суми, на яку платник податку буде мати право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН, на суму 1 390 048,00 грн.
- зобовязати відповідача збільшити значення реєстраційної суми в системі електронного адміністрування ПДВ, на яку позивач буде мати право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування по податкових накладних на суму 1 390 048,00 грн.
- стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до п. «а» п. 33 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу та деяких законодавчих актів щодо податкової реформи» на підставі Додатку 2 до податкової декларації з податку на додану вартість в системі електронного адміністрування податку на додану вартість відбулось збільшення розміру податку, на який позивач мав право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 1 390 048,00 грн., що підтверджується витягами з СЕА ПДВ від 30.06.2015 року, 01.07.2015 року та 02.07.2015 року. Проте вже 03.07.2015 року вказана сума зникла. Позивач звернувся з відповідними запитами до відповідача щодо підстав зменшення значення реєстраційної суми та проханням збільшити її на суму 1 390 048,00 грн., однак отримав відповіді, що цей показник обрахований відповідно до вимог ПК України з урахуванням показників декларації за червень 2015 року та посилання на Закон України від 16.07.2015 року № 643-VIII, що набрав чинності 29.07.2015 року, тобто набагато пізніше моменту, коли сума 1 390 048,00 грн. зникла з СЕА ПДВ.
Тому позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною та просить зобовязати його збільшити відповідну суму в системі електронного адміністрування ПДВ.
24.04.2018 року ухвалою суду, внесеною до протоколу судового засідання, підготовче провадження було закрито і справу призначено до судового розгляду по суті на 08.05.2018 року. В судовому засіданні 08.05.2018 року в судовому засіданні оголошено перерву на 15.05.2018 року.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та надала пояснення відповідно до позовної заяви.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд повідомлено не було. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, зазначає наступне.
20.04.2015 року ТОВ «ОСОБА_1. ЛТД» подало податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2015 року.
20.05.2015 року ТОВ «ОСОБА_1. ЛТД» подало Уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість до декларації з ПДВ за березень 2015 року, в якому в графі 27 відображено суму залишку відємного значення попередніх звітних періодів, на яку у поточному звітному періоді збільшено суму податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки корегування до податкових накладних на суму 1 390 048,00 грн.
Також, 20.05.2015 року ТОВ «ОСОБА_1. ЛТД» було подано Розрахунок суми відємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 року, в якому зазначено суму податку, на яку позивач матиме право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму залишку відємного значення попередніх звітних періодів, у розмірі 1 390 048,00 грн.
30.06.2015 року, 01.07.2015 року та 02.07.2015 року ТОВ «ОСОБА_1. ЛТД» отримало ОСОБА_1 з системи електронного адміністрування ПДВ відповідно за 30.06.2015 року, 01.07.2015 року та 02.07.2015 року, в яких зазначено, що сума збільшення, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, становить 1 390 048,00 грн.
03.07.2015 року ТОВ «ОСОБА_1. ЛТД» отримало витяг від 03.07.2015 року, в якому в графі «сума збільшення, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних» проставлено прочерк.
14.06.2017 року ТОВ «ОСОБА_1. ЛТД» звернулася до Державної фіскальної служби України з листом № 798, в якому просила надати обґрунтування підстав, з наданням відповідних рішень органів ДФС, обнуління 03.07.2015 року значення графи 9 «Сума збільшення, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних» в розмірі 1 390 048,00 грн. в системі електронного адміністрування ПДВ в той час, як обнуління у відповідності до Закону України від 16.07.2015 року № 643-VIII повинно було бути 03.08.2015 року та збільшити значення суми податку, на яку матимемо право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 1 390 048,00 грн., яка була сформована в системі електронного адміністрування ПДВ станом на 02.07.2015 року.
01.08.2017 року ТОВ «ОСОБА_1. ЛТД» направило до Державної фіскальної служби України лист № 973, в якому повторно просила розглянути питання, що були порушені в листі від 14.06.2017 року № 798.
28.12.2014 року Верховною Радою України прийнято Закон № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким розділ XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено пунктами 33 та 34 наступного змісту:
«33. За вибором платника податку, який він відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації, непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року, задекларовані до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобовязань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів, відємне значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 цього Кодексу, та залишок відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларовані платниками податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року:
а) або без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення.
Суми такого відємного значення та/або бюджетного відшкодування можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку;
б) або підлягають поверненню платнику у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу у редакції, що діяла станом на 31 січня 2014 року.
34. Встановити, що 1 липня 2015 року зареєстрованим платникам податку автоматично збільшується розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, на суму середньомісячного розміру сум податку, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених за останні 12 звітних (податкових) місяців/4 квартали.
Така сума збільшення щокварталу підлягає автоматичному перерахунку з урахуванням показника середньомісячного розміру сум податку, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених за останні 12 звітних (податкових) місяців/4 квартали, станом на дату такого перерахунку. Такий перерахунок здійснюється шляхом віднімання суми попереднього збільшення та додавання суми збільшення згідно з поточним перерахунком.
Суми помилково та/або надміру сплачених грошових зобовязань з податку на додану вартість станом на 1 липня 2015 року автоматично збільшують суму податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу. На суму такого збільшення:
зменшується сума, задекларована до сплати до бюджету звітного періоду або збільшується сума відємного значення, задекларована в звітному періоді;
помилково та/або надміру сплачені грошові зобовязання з податку на додану вартість вважаються погашеними.»
Матеріалами справи підтверджується, що позивач скористався своїм правом відповідно до п. 33 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України та заявив про збільшення розміру суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідно до пункту «а» вказаного пункту.
Реалізація вказаного права надійшла своє підтвердження у Витягах з системи електронного адміністрування ПДВ за 30.06.2015 року, 01.07.2015 року та 02.07.2015 року, згідно яких вказане збільшення становить 1 390 048,00 грн.
Проте, згідно ОСОБА_1 з системи електронного адміністрування ПДВ за 03.07.2015 року, заявлена позивачем сума 1 390 048,00 грн. зникає, що підтверджується відсутністю вказаної вище суми в графі 9 цього ОСОБА_1.
Суд дослідив еволюцію змін в податковому законодавстві, що відбувалась в період липня 2015 року та зазначає, що жодних законодавчих змін, які б впливали на право позивача використати 1 390 048,00 грн., не відбувались і жодних правових підстав для обнуління вказаної суми з 02.07.2015 року на 03.07.2015 року не було.
За таких обстави суд доходить висновку про протиправність змін в системі електронного адміністрування ПДВ на суму 1 390 048,00 грн.
Водночас, суд звертає увагу, що позивач, не заявляв вимоги про протиправність дій відповідача щодо зникнення в системі електронного адміністрування ПДВ суми 1 390 048,00 грн., а тому, відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Позивач заявив вимоги, предметом яких є протиправна бездіяльність відповідача щодо не збільшення значення реєстраційної суми в розмірі 1 390 048,00 грн. на момент розгляду справи та відповідне зобовязання відповідача відновити цю суму в системі електронного адміністрування ПДВ на момент розгляду справи.
Суд зазначає, що задоволення відповідних вимог можливо за умови, що на момент розгляду справи, положення податкового законодавства закріплюють за позивачем відповідне право.
16.07.2015 року Верховною радою України прийнято Закон № 643-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість», який набрав чинності 29.07.2015 року та встановив, що пункт 34 викласти в такій редакції:
«34. Встановити, що станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або відємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових УНаклОтр, УНаклВид та УМитн, що були сформовані починаючи з 1 липня 2015 року.»
Отже, починаючи з 03.08.2015 року за ТОВ «ОСОБА_1. ЛТД» відсутнє право на використання суми 1 390 048,00 грн. в системі електронного адміністрування ПДВ.
Вказана обставина також зазначена позивачем в своєму позові та листах на адресу ДФС від 14.06.2017 року та 01.08.2017 року, а також підтверджена представником позивача в судовому засіданні під час надання своїх пояснень.
За таких обставин, суд доходить висновку про безпідставність вимог позивача, оскільки, як у відповідача на момент розгляду листів ТОВ «ОСОБА_1. ЛТД» було відсутнє законодавчо визначене право внести до системи електронного адміністрування ПДВ суму 1 390 048, грн., так і у суду зобовязати ДФС відновити її в системі.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальність «Вента.ЛТД» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії не підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з відмовою позивачу у задоволенні позову, понесені ним судові витрати, пов'язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 9, 73, 77, 78, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Повний текст рішення суду складений 25 травня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1