Справа № 822/1118/18
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1118/18
РІШЕННЯ

іменем України

13 червня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Лабань Г.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Дергеокадастру у Хмельницькій області, оформлену листом № К -2340/0-13152/6-17 від 02 жовтня 2017 року щодо надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га з метою подальшої передачі у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Нетечинської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області.,

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надати дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га з метою подальшої передачі у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Нетечинської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області кадастровий номер :07:002:003.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач безпідставно відмовив йому у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, не вказавши жодної з підстав, передбачених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України.

В судове засідання позивач та його представник не з'явились, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначив, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Вказує, що листом від 11.07.2018 № 308/0-9356/6-17 відповідач повідомив позивача про те, що у зв'язку із великим надходженням заяв від учасників АТО та сімей загиблих учасників АТО, з метою забезпечення права кожного учасника АТО на отримання земельних ділянок, Головним управлінням, на даний час. формується перелік заяв учасників АТО в порядку черговості їх надходження, тому, про результати розгляду клопотання Позивача його буде повідомлено додатково. 01.09.2017 до Головного управління надійшло клопотання Позивача, в якому зазначалося, що Головним управління не розглянуто його заяву №308/0/223-17 від 13.06.2017 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. 02.10.2017 було ОСОБА_1 надіслано лист №К-23401/0-13162/6-17, в якому зазначалося, що Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 року № 898-р доручено Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру, обласним та Київській міській державним адміністраціям забезпечити розгляд у першочерговому порядку звернень учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції щодо відведення їм земельних ділянок. На виконання зазначеного розпорядження, наказами головного управління визначаються земельні ділянки, які можуть бути відведені учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників АТО та відповідні атласи із зазначенням місця розташування таких земельних ділянок розміщуються на офіційному веб-сайті Головного управління. Також зазначалося, що наразі Головним управлінням проводиться робота щодо формування переліку земельних ділянок, які можуть бути передані в межах норм безоплатної приватизації на території відповідного району, а також створюються (оновлюються в порядку черговості надходження заяв) списки учасників антитерористичної операції (учасників бойових дій) та сімей загиблих учасників антитерористичної операції, що звертаються з відповідними клопотаннями до Головного управління, яким земельні ділянки згідно визначених переліків надаватимуться першочергово. Позивача додатково повідомлялося, що земельна ділянка, зазначена ним на викопіюванкі з планово-картографічних матеріалів, включена до переліку земельних ділянок, що зарезервовані для відведення учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників антитерористичної операції. Крім того, списки учасників антитерористичної операції по відповідній адміністративно-територіальній одиниці, що подали свої заяви до Головного управління, створено та постійно оновлюється, в свою чергу, відповідна земельна ділянка не відноситься до переліку земельних ділянок, які передбачаються для передачі громадянам в межах безоплатної приватизації в 111 кварталі 2037 року.

Зважаючи на це, в задоволенні позову слід відмовити.

Позивачем надано відповідь на відзив, в якому він не погодився із позицією відповідача, викладеною у вказаному відзиві з підстав його необґрунтованості.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з частиною 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному звязку та сукупності, суд встановив таке.

Суд встановив, що 13.06.2018 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області.

До заяви позивач додав копію паспорта, ідентифікаційного номера, графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Листом від 11.07.2017 року № 308/0-9356/6-17 Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області відмовило позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою.

У листі зазначається, що Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 року № 898-р доручено Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру, обласним та Київській міській державним адміністраціям забезпечити розгляд у першочерговому порядку звернень учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції щодо відведення їм земельних ділянок. На виконання зазначеного розпорядження, наказами головного управління визначаються земельні ділянки, які можуть бути відведені учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників АТО та відповідні атласи із зазначенням місця розташування таких земельних ділянок розміщуються на офіційному веб-сайті Головного управління. Також зазначалося, що наразі Головним управлінням проводиться робота щодо формування переліку земельних ділянок, які можуть бути передані в межах норм безоплатної приватизації на території відповідного району, а також створюються (оновлюються в порядку черговості надходження заяв) списки учасників антитерористичної операції (учасників бойових дій) та сімей загиблих учасників антитерористичної операції, що звертаються з відповідними клопотаннями до Головного управління, яким земельні ділянки згідно визначених переліків надаватимуться першочергово. Позивача додатково повідомлялося, що земельна ділянка, зазначена ним на викопіюванкі з планово-картографічних матеріалів, включена до переліку земельних ділянок, що зарезервовані для відведення учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників антитерористичної операції. Крім того, списки учасників антитерористичної операції по відповідній адміністративно-територіальній одиниці, що подали свої заяви до Головного управління, створено та постійно оновлюється, в свою чергу, відповідна земельна ділянка не відноситься до переліку земельних ділянок, які передбачаються для передачі громадянам в межах безоплатної приватизації в 111 кварталі 2037 року.

Не погоджуючись із вказаною відповіддю відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує зазначене нижче.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Конституцією України передбачено, що держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб'єкти права власності рівні перед законом (частина 4 статті 13); право власності на землю гарантується, воно набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (частина 2 статті 14).

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Зазначений перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства є вичерпним.

Таким чином, за результатами розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення документації з землеустрою, відповідач повинен був прийняти одне з таких рішень: про надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою, або про відмову у наданні відповідного дозволу із зазначенням причин відмови.

Підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

До заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, позивач подав всі документи, передбачені нормами Земельного кодексу України, а саме: копію паспорта, ідентифікаційного номера, графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

В свою чергу, відповідно до статті 12 (пункт 14) Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", учасникам бойових дій надаються, серед інших, такі пільги: першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Надання у власність земельних ділянок здійснюється у порядку, визначеному статтею 118 ЗК України, за умови, що учасник бойових дій не скористався своїм правом на безоплатне отримання у власність земельної ділянки та надав відповідний документ, що посвідчує його участь в антитерористичній операції (посвідчення, довідка, наказ тощо).

Як встановлено судом, позивач, при зверненні до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, подала всі необхідні документи, передбачені нормами ЗК України.

При цьому, земельна ділянка, яка зазначена у додатку до заяви позивача, розташована в межах території, підвідомчій Нетечинецькій сільській раді Віньковецького району Хмельницької області, рішення щодо резервування даних земельні ділянок для подальшої передачі місцевим жителям - учасникам антитерористичної операції сільською радою не прийняті.

Суд враховує, що відповідно до пункту 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 року за № 898-р "Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками" Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру і обласним та Київській міській державним адміністраціям за участю органів місцевого самоврядування доручено визначити протягом місяця на території відповідної області та м. Києва земельні ділянки для відведення учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників антитерористичної операції.

Однак відповідачем не надано суду жодного рішення про резервування земельних ділянок за межами населених пунктів Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області для надання у власність учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників АТО.

Разом з тим, відповідач не надав суду доказів того, що подані позивачем документи не відповідають вимогам Земельного кодексу України.

У рішенні від 20.10.2011 року у справі "Rysovskyy v. Ukraine" Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип "належного урядування" передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб ("Beyeler v. Italy", "Oneryildiz v. Turkey", "Megadat.com S.r.l. v. Moldova", "Moskal v. Poland"). На державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Lelas v. Croatia" і "Toscuta and Others v. Romania") і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (Oneryildiz v. Turkey", та "Beyeler v. Italy").

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків ("Lelas v. Croatia").

З урахуванням частини 7 статті 118 Земельного кодексу України за наявності відповідних підстав, відповідач як орган державної влади приймає рішення про відмову щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою. Таке рішення відповідач не приймав.

Тому, відмовивши позивачу щодо надання дозволу без прийняття відповідного наказу відповідач порушив порядок надання таких дозволів, визначений статтею 118 Земельного кодексу України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В процесі судового розгляду спору, відповідач не довів правомірність дій щодо відмови, викладеної у листі від 11.07.2017 № 308/0-9356/6-17, тому суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

За змістом частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Водночас, позовна вимога про зобов'язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,00 га з метою подальшої передачі у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Нетечинецької сільської ради Віньколвецького району Хмельницької області не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У частині 7 статті 118 Земельного кодексу України наведено два варіанти правомірної поведінки органу, у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою: 1) надати дозвіл; 2) надати мотивовану відмову у наданні дозволу.

Дозвіл або відмова у його наданні є змістом відповідного індивідуального правового акту. Водночас, у частині 7 статті 118 Земельного кодексу України не визначено, в якій саме правовій формі вирішується це питання. Зокрема, чи необхідно приймати відповідне рішення органу з цього питання чи достатньо відповіді у формі листа.

Правовий статус Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області визначений Положенням про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 року № 333 (далі - Положення № 333).

За змістом пункту 8 Положення № 333 Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Згідно з пунктом 10 Положенням № 333 начальник Головного управління підписує накази Головного управління.

Таким чином, рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і оформляється розпорядчим індивідуальним правовим актом - наказом Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, тому такі рішення не можуть оформлятися листами у відповідь на клопотання заявника.

Відсутність належним чином оформленого наказу Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, не зважаючи на надсилання заявнику листа про розгляд клопотання, свідчить про те, що цей орган не прийняв жодного рішення з тих, які він повинен ухвалити за законом.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15.05.2018 року у справі № 820/4436/17 (К/9901/47011/18).

В рішенні від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 Конституційний Суд України зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

На цій підставі, суд перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію суб'єкта владних повноважень.

Тому, з метою належного захисту прав позивача необхідно зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повторно розглянути звернення позивача та прийняти рішення, передбачене статтею 118 Земельного кодексу України, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою або про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов необхідно задовольнити частково.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 29000, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (вул. Інститутська, 4/1, м. Хмельницький, 29000, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, щодо відмови у надані ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,00 га з метою подальшої передачі у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Рідкодубської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, викладеної у листі від 05.04.2018 року № Л-4419/0-3338/0/95-18.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 та прийняти одне з рішень, передбачених статтею 118 Земельного кодексу України, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою або про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,00 га з метою подальшої передачі у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Рідкодубської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його підписання.

Головуючий суддя ОСОБА_3