Справа № 820/6647/17
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"05" червня 2018 р. № 820/6647/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Попова А.О.

представника позивача - ОСОБА_1

представник відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС (61052, м. Харків, вул. Карла Маркса, 30)
до Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149)
про зобов'язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Харківське управління Офісу великих платників податків ДФС, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд зобов'язати АК "Харківобленерго" укласти договір з Харківським управлінням Офісу великих платників податків ДФС щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості в рамках погашення податкового боргу.

В обґрунтування позову зазначено, що у відповідача рахується податковий борг з податку на додану вартість по податку на прибуток у розмірі 218 430 776, 90 грн. та пені у розмірі 68 715 560, 77 грн. Позивач відповідно до приписів п. 87.5 ст. 87 Податкового кодексу України звернувся до позивача з вимогою укласти договір про переведення права вимоги такої дебіторської заборгованості, однак відповідач листом від 05.12.2017 року № 01-13/7039 відповів позивачу в укладенні зазначеного договору.

Позивач з відмовою відповідача в укладенні договору про переведення права вимоги дебіторської заборгованості не погоджується та просить суд зобов'язати АК "Харківобленерго" укласти договір щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості в рамках погашення податкового боргу.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представники відповідача в судове засідання з'явилися, щодо задоволення вимог позивача заперечували в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що на обліку в Харківському управлінні Офісу великих платників податків ДФС знаходиться Акціонерна компанія «Харківобленерго», що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків від 25.07.2008 року №100. АК «Харківобленерго» має свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи - серія А01 №086160, в якому міститься ідентифікаційний код юридичної особи - 00131954 та зазначено його місцезнаходження - 61052, м. Харків, вул.. Плеханівська, 149.

Також судом встановлено, що за відповідачем - Акціонерною компанією "Харківобленерго" рахується податковий борг з податку на додану вартість по податку на прибуток у розмірі 218 430 776, 90 грн. та пені у розмірі 68 715 560, 77 грн.

Позивач відповідно до приписів п. 87.5 ст. 87 Податкового кодексу України звернувся до позивача з вимогою укласти договір про переведення права вимоги такої дебіторської заборгованості, що підтверджується повідомленням № 61505/10/28-10-50-20 від 27.11.2017 року, однак відповідач листом від 05.12.2017 року № 01-13/7039 відмовив позивачу в укладенні зазначеного договору на підставі протоколу засідання Наглядової ради АК "Харківобленерго" від 23.12.2016 року № 3/20146.

Суд зазначає, що відповідно до п. 87.5 ст. 87 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо здійснення заходів щодо погашення податкового боргу платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, не привело до повного погашення суми податкового боргу або у разі недостатності у платника коштів для погашення податкового боргу, контролюючий орган визначає дебіторську заборгованість платника податків, строк погашення якої настав, джерелом погашення податкового боргу такого платника податків.

Контролюючий орган укладає з платником податків договір щодо переведення права вимоги такої дебіторської заборгованості. Така дебіторська заборгованість продовжує залишатися активом платника податків, що має податковий борг, про що зазначається в договорі між платником податків і контролюючим органом, та повинна бути відповідним чином розкрита в примітках до фінансової звітності.

Податковий борг продовжує обліковуватися за платником податків, у якого він виник, до надходження коштів до бюджету за рахунок стягнення цієї дебіторської заборгованості. Контролюючий орган повідомляє платнику податків про таке надходження в пятиденний строк з дня отримання відповідного документа.

У разі відмови платника податків, що має податковий борг, від укладення з контролюючим органом договору щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості такий контролюючий орган звертається до суду щодо зобовязання платника податків укласти зазначений договір.

Також суд зазначає, що на виконання зазначеної норми прийнято "Порядок використання дебіторської заборгованості та/або майна юридичної особи як джерел погашення податкового боргу платника податків та/або відокремленого підрозділу юридичної особи", затверджений наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 № 585 (далі - Порядок 585).

Порядком визначено, що у разі якщо здійснення заходів щодо погашення податкового боргу платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, не привело до повного погашення суми податкового боргу або у разі недостатності у платника коштів для погашення податкового боргу, контролюючий орган визначає дебіторську заборгованість платника податків, строк погашення якої настав, джерелом погашення податкового боргу такого платника податків.

Контролюючий орган повідомляє платника податків про визначення джерелом погашення податкового боргу дебіторської заборгованості платника податків за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Повідомлення розглядається як пропозиція для укладання договору про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на контролюючий орган (далі -договір).

Контролюючий орган укладає з платником податків договір щодо переведення права вимоги такої дебіторської заборгованості.

У разі згоди платника податків контролюючий орган укладає договір з таким платником податків.

ОСОБА_4 повинен містити, зокрема: назву договору та місце його укладання; найменування платника податків та контролюючого органу; предмет договору; порядок виконання зобов'язань за договором; права та обов'язки сторін; умови укладання, зміни та припинення договору; місцезнаходження та реквізити сторін.

У разі відмови платника податків, що має податковий борг, від укладання з контролюючим органом договору щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості такий контролюючий орган звертається до суду щодо зобов'язання платника податків укласти зазначений договір.

На контролюючий орган як орган стягнення можуть переводитися всі види дебіторської заборгованості.

Визначення такої дебіторської заборгованості здійснюється шляхом перевірки контролюючим органом дебіторської заборгованості, яка відображена на рахунках бухгалтерського обліку платника податків та в аналітичному обліку.

Суд зазначає, що вказаний ОСОБА_4 за своєю суттю є:

по перше, адміністративним договором;

по друге, договором про заміну кредитора у зобов'язанні, який у той же час укладається на підставі акта органу державної влади (норми ПК України та Порядку № 585 та визначене ними повідомлення про визначення джерелом погашення податкового боргу дебіторської заборгованості платника податків), порядок укладання яких урегульовано нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 16 ст. 4 КАС України адміністративним договором є спільний правовий акт суб'єктів владних повноважень або правовий акт за участю суб'єкта владних повноважень та іншої особи, що ґрунтується на їх волеузгодженні, має форму договору, угоди, протоколу, меморандуму тощо, визначає взаємні права та обов'язки його учасників у публічно-правовій сфері і укладається на підставі закону.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у тому числі шляхом передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 648 ЦК України визначені особливості укладання договорів на підставі правових актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. Так, зазначено, що зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту. Особливості укладення договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування встановлюються актами цивільного законодавства.

Таким чином, можна зробити висновок, що запропонований до укладання Позивачем ОСОБА_4 має укладатися на підставі п. 87.5 ст. 87 ПК України та розробленого на виконання цієї норми Порядку 585, відповідати їм, а у межах, що не визначені цими нормами - відповідати актам цивільного законодавства, зокрема щодо визначеного ЦК України порядку укладання правочинів.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

ОСОБА_4 укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Суд зазначає, що враховуючи норми ПК України та Порядку 585, а також норми ЦК України, пропозиція укласти адміністративний договір завжди виражається у письмовій формі і повинна містити всі істотні умови, визначені законодавством для договорів даного виду, бути адресованою конкретному суб'єкту (суб'єктам) адміністративного права та містити явно виражений намір породити адміністративно-договірні зобов'язання. Пропозиція укласти адміністративний договір має виходити виключно від суб'єкта, якому актами адміністративного законодавства надано безпосереднє право ініціювати укладення такого договору.

Суд також зазначає, що позивач звернувся до позивача з лише з вимогою укласти договір про переведення права вимоги дебіторської заборгованості, що підтверджується повідомленням № 61505/10/28-10-50-20 від 27.11.2017 року, без договору оформленого належним чином.

Також під час розгляду справи, аналізуючи договір про переведення права вимоги дебіторської заборгованості, наданий позивачем, суд зазначає, що даний договір не відповідає вимогам Порядоку використання дебіторської заборгованості та/або майна юридичної особи як джерел погашення податкового боргу платника податків та/або відокремленого підрозділу юридичної особи та нормам ЦК України, а є лише проектом договору, оскільки не містить обов'язкових реквізитів, таких як: дата договору, номер договору, підпис уповноваженої особи, печатки уповноваженого органу.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

За приписами ч. 1,2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не було запропоновано відповідачу укласти, оформлений належним чином договір про переведення права вимоги дебіторської заборгованості.

Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС (61052, м. Харків, вул. Карла Маркса, 30) до Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149) про зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14 червня 2018 року.

Суддя Спірідонов М.О.