Справа № 2а-10504/12/2670
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2018 року

Київ

справа №2а-10504/12/2670

адміністративне провадження №К/9901/47219/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Ханової Р.Ф., Олендера І.Я.

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «БМТС»

на постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2017 (суддя Федорчук А.Б.)

та Київського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2018 (судді Троян Н.М., Бужак Н.П., Твердохліб В.А.)

у справі №2а-10504/12/2670

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БМТС»

до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БМТС» (далі - Товариство) звернулось до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ДПІ) від 18.07.2012 та від 31.01.2013.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що висновки ДПІ щодо наявності в діях Товариства порушень податкового законодавства є помилковими.

Справа неодноразово розглядалась адміністративними судами різних рівнів.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.07.2016 скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.09.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ від 18.07.2012 № 000232250 та направити справу у цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині судові рішення залишено без змін.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2018, в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовими рішеннями Товариство звернулось з касаційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просило їх скасувати та задовольнити позов щодо скасування податкового повідомлення-рішення №000232250. При цьому скаржник зазначив, що суди дійшли помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог невірно оцінивши залучені до справи докази та неправильно застосувавши при цьому норми матеріального і процесуального права.

У своєму відзиві на касаційну скаргу ДПІ вважає судові рішення законними та обґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що за наслідками проведеної документальної планової виїзної перевірки Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2008 по 30.09.2011, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2008 по 30.09.2011 відповідачем складено акт від 24.01.2012.

В акті викладено висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог підпункту 4.1.1 пункту 4.1 ст.4, пункту 5.1, підпункту 5.3.9 пункту 5.3, пункту 5.9 ст.5, підпункту 11.2.1 пункту 11.3 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» та підпунктів 139.1.1, 139.1.9 пункту 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на прибуток.

На цій підставі та з урахуванням результатів розгляду скарги Товариства, 18 липня 2012 року ДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 1 242 149, 00 грн., в т. ч. за основний платіж - 993 719 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями - 248 430 грн.

Свої дії щодо прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідач мотивує тим, що під час перевірки було розбіжність між задекларованими Товариством щодо розміру валового доходу та з податку на прибуток підприємства та фактичними даними, підтвердженими документами бухгалтерського обліку. Крім того, позивачем завищено суми валових витрат по операціях з ТОВ «Інвента-Україна» та ТОВ «Інвента Груп».

Здійснивши системний аналіз доказів залучених до матеріалів справи та правильно застосувавши норми матеріального права, що регламентують спірні правовідносини, зокрема, статті 4,5,11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», статей 123,138,139 Податкового кодексу України, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про те, що надані позивачем первинні бухгалтерські документи не спростовують висновків ДПІ викладені в акті перевірки.

Судами першої та апеляційної інстанції надано належну оцінку доводам, якими сторони обґрунтовували свої твердження і заперечення та враховано, що під час розгляду справи позивач не заперечував наявності у наданій ним для перевірки бухгалтерській документації помилок, які призвели до заниження розміру валового доходу Товариства та неправильного визначення податкових зобов'язань позивача з податку на прибуток та податку на додану вартість.

Також судами попередніх інстанцій зроблено належний висновок про те, що матеріали справи не містять доказів обґрунтованості віднесення позивачем до валових витрат сум сплачених Товариством ТОВ «Інвента-Україна» та ТОВ ТОВ «Інвента Груп» за надання останніми послуг з інвентаризації, оскільки позивачем не надано доказів використання вказаних послуг у своїй господарській діяльності.

Доводи касаційної скарги Товариства не спростовують правильність доводів, якими мотивовано судові рішення, ґрунтуються на неправильному тлумаченні чинного, на час виникнення спірних правовідносин, законодавства та не дають підстав вважати висновки судів першої та апеляційної інстанцій помилковими, а застосування судами норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до частини 3 статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БМТС» залишити без задоволення, постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2017 та Київського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.А. Гончарова

Судді Р.Ф. Ханова

І.Я. Олендер