Справа № 9901/383/18
Суддя: Прокопенко Олександр Борисович
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 9901/383/18

Провадження № 11-256заі18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

головуючого Князєва В. С.,

судді-доповідача Прокопенка О. Б.,

суддів Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

за участю:

секретаря судового засідання - Бондар О. А.,

позивача - ОСОБА_3,

представника позивача - ОСОБА_4,

представника відповідача - ПогребнякаС. П.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу № 9901/383/18 за позовом ОСОБА_3 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (далі - Комісія) про визнання протиправним та скасування рішення

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 лютого 2018 року (у складі колегії суддів: Бевзенка В. М., Білоуса А. В., Данилевич Н. А., Желтобрюх І. Л., Шарапи В. М.),

УСТАНОВИЛА:

У січні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Комісії про визнання протиправним та скасування рішення Комісії від 6 грудня 2017 року № 309дп-17 «Про накладення дисциплінарного стягнення на керівника Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3.» (далі - Рішення).

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення є упередженим, безпідставним, не відповідає дійсності та не ґрунтується на вимогах Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон

№ 1697-VII).

Рішенням від 20 лютого 2018 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Судувідмовив у задоволенні позову ОСОБА_3, вказавши на дотримання Комісією процедури розгляду дисциплінарної справи, наявність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а також обґрунтованість застосування но нього дисциплінарного стягнення саме у виді звільнення з органів прокуратури.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення цього суду від 20 лютого 2018 року та ухвалити нове - про задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу Комісія просила залишити без задоволення апеляційну скаргу, оскільки, на її думку, рішення суду першої інстанції ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні позивач та його представник і представник Комісії підтримали, відповідно, апеляційну скаргу та відзив на неї, надали пояснення, аналогічні наведеним у зазначених процесуальних документах доводам.

Дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та надані на противагу їм аргументи представника Комісії, заслухавши доводи учасників справи, перевіривши її матеріали, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

При розгляді справи суд першої інстанції встановив такі фактичні обставини.

ОСОБА_3 в органах прокуратури працює з липня 2003 року. Наказом Генерального прокурора України від 3грудня 2015 року № 710-к призначений керівником Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської області.

15 серпня 2017 року до Комісії надійшла дисциплінарна скарга виконувача обов'язків прокурора Тернопільської області Голомши М. Я. про вчинення дисциплінарного проступку керівником Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 Підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності у скарзі зазначено вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, грубе порушення правил прокурорської етики (пункти 5, 6 частини першої статті 43 Закону

№ 1697-VII).

Рішенням члена Комісії ОСОБА_6 від 17 серпня 2017 року відкрито дисциплінарне провадження щодо керівника Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3

За результатами розгляду матеріалів дисциплінарного провадження 25 жовтня 2017 року складено висновок про наявність дисциплінарного проступку прокурора, в якому запропоновано притягнути керівника Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності та накласти на нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури.

Рішенням Комісії на підставі статей 11, 43, 47-50, 77 Закону № 1697-VII, пунктів 115-127 Положення про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (далі - Положення)притягнуто керівника Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури.

Приймаючи спірне Рішення, Комісія дійшла висновку про те, що вчинений позивачем проступок має характер грубого порушення, що є підставою для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади в органах прокуратури.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначено Законом № 1697-VII.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження за систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

Згідно із частиною другою цієї статті притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності не виключає можливості притягнення його до адміністративної чи кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 44 Закону № 1697-VII дисциплінарне провадження здійснюється Комісією.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону № 1697-VII дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Комісією дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу можуть бути оскаржені виключно в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Якщо за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу встановлено факти порушення прокурором прав осіб або вимог закону, таке рішення може бути підставою для дисциплінарного провадження.

Статтею 46 Закону № 1697-VII передбачено порядок відкриття дисциплінарного провадження та проведення перевірки дисциплінарної скарги.

Відповідно до частини четвертої статті 46 Закону № 1697-VII після відкриття дисциплінарного провадження член Комісії проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Комісії за результатами перевірки.

Під час здійснення перевірки член Комісії має право ознайомлюватися з документами, що стосуються предмета перевірки, отримувати їх копії, опитувати прокурорів та інших осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадян, громадських об'єднань необхідну для проведення перевірки інформацію. Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, має право надавати пояснення або відмовитися від їх надання стосовно себе (частина шоста статті 46 Закону № 1697-VII).

Перевірка відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності проводиться у строк, який не перевищує двох місяців із дня реєстрації дисциплінарної скарги, а в разі неможливості завершення перевірки протягом цього строку він може бути продовжений Комісією, але не більш як на місяць.

До завершення дисциплінарного провадження прокурор не може бути звільнений з посади прокурора у зв'язку з поданням заяви про звільнення за власним бажанням (частина дев'ята статті 46 Закону № 1697-VII).

Частиною десятою статті 46 Закону № 1697-VII передбачено, що член Комісії за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член Комісії встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена Комісії щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення.

Висновок та зібрані у процесі перевірки матеріали передаються на розгляд Комісії та мають бути отримані його членами не пізніш як за п'ять днів до засідання, на якому такий висновок розглядатиметься (частина одинадцята статті 46 Закону № 1697-VII).

Згідно із частиною першою статті 47 Закону № 1697-VII розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні Комісії. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи. Повідомлення про час та місце проведення засідання Комісії має бути надіслано не пізніш як за десять днів до дня проведення засідання.

Відповідно до частини третьої статті 47 Закону № 1697-VII висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора розглядається за його участю і може бути розглянутий без нього лише у випадках, коли належним чином повідомлений прокурор:

1) повідомив про згоду на розгляд висновку за його відсутності;

2) не з'явився на засідання, не повідомивши про причини неявки;

3) не з'явився на засідання повторно.

Рішення про можливість розгляду висновку за відсутності відповідного прокурора приймає Комісія.

Частиною четвертою цієї статті передбачено, що прокурор, який не братиме участі в засіданні Комісії, вправі надіслати письмові пояснення щодо висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, які оголошуються на засіданні Комісії.

Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні Комісії заслуховуються пояснення члена Комісії, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб (частина п'ята статті 47 Закону № 1697-VII).

Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представник мають право давати пояснення, відмовитися від їх надання, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, заявляти клопотання, а також за наявності сумнівів у неупередженості та об'єктивності члена Комісії подавати заяву про його відвід (частина шоста статті 47 Закону № 1697-VII).

Відповідно до частини першої статті 48 Закону № 1697-VII Комісія приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення Комісія за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.

Частинами третьою та четвертою статті 48 Закону №1697-VII передбачено, що при прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення. Рішення про накладення на прокурора дисциплінарного стягнення або рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора може бути прийнято не пізніше ніж через рік із дня вчинення проступку без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування прокурора у відпустці.

Копія рішення Комісії вручається прокуророві, стосовно якого воно прийнято, або у семиденний строк надсилається йому поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення. У цей же строк копія рішення надсилається керівникові органу прокуратури, в якому прокурор, стосовно якого воно прийнято, обіймає посаду (частина восьма статті 48 Закону № 1697-VII).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 49 Закону № 1697-VII на прокурора може бути накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади в органах прокуратури.

Надаючи оцінку спірному Рішенню, ВеликаПалата Верховного Суду звертає увагу на те, що визначальним у вирішенні цього спору є встановлення обставин щодо наявності в діях позивача ознак дисциплінарного проступку.

Підставою для прийняття спірного Рішення Комісією стало встановлення таких обставин.

Відповідно до наказу керівника Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської області від 18 квітня 2016 року № 24 «Про розподіл обов'язків між працівниками Чортківської місцевої прокуратури» ОСОБА_3 здійснює загальне керівництво роботою прокуратури та організацію діяльності місцевої прокуратури (організація роботи та контроль виконання; координація діяльності працівників місцевої прокуратури; організація роботи з кадрами, професійної підготовки та їх виховання; організація роботи з питань внутрішньої безпеки).

Згідно з цим же наказом заступник керівника вказаної місцевої прокуратури ОСОБА_7 відповідає за стан організації діяльності місцевої прокуратури на території м. Чортків та Чортківського району, зокрема щодо організації нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Крім того, цим наказом за прокурором Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_8 закріплено обов'язки з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних із обмеженням особистої свободи громадян, перевірки законності закриття кримінальних проваджень слідчими слідчого відділу Чортківського відділу поліції ГУНП у Тернопільській області, у яких здійснюється процесуальне керівництво.

Наказом прокурора Тернопільської області від 10 листопада 2016 року № 173 «Про затвердження Положення про відділ нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру прокуратури Тернопільської області» за цим галузевим підрозділом закріплено організаційне та методичне керівництво місцевими прокуратурами та контроль за їх діяльністю при здійсненні нагляду за виконанням вимог законів України з питань нагляду при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

На нарадах у місцевій прокуратурі керівник Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та його заступник ОСОБА_7 неодноразово висловлювали твердження, що працівники місцевої прокуратури нічого не роблять або неналежним чином виконують свої службові обов'язки, які, на їхню думку, виражаються у повній бездіяльності, та безпідставно погрожують позбавленням премій, притягненням до дисциплінарної відповідальності, у тому числі звільненням із органів прокуратури.

Після нарад зазначені керівники Чортківської місцевої прокуратури неодноразово викликали ОСОБА_8 до себе в кабінет і наодинці пропонували надавати їм грошові кошти за нестворення негативних для нього умов, неініціювання притягнення до дисциплінарної відповідальності, чинили на нього моральний тиск. На його неодноразові висловлювання про те, що не має звідки брати гроші для вирішення їх матеріальних питань, ОСОБА_3 запропонував віднайти кілька власників підприємств і провести з ними розмову, за результатами якої вони б платили щомісячно грошові кошти в певній сумі.

У двадцятих числах листопада 2016 року до ОСОБА_8 в службовий кабінет зайшов ОСОБА_3 та повідомив, що для нормальної роботи ОСОБА_8 повинен часто в необмеженій кількості надавати йому грошові кошти. У подальшому, під час розмови, ОСОБА_3 повідомив, що ОСОБА_8 до 30 листопада 2016 року потрібно принести 5000 грн, які необхідно буде передати керівництву прокуратури Тернопільської області до свята - Дня прокуратури.

28 листопада 2016 року шляхом особистих та телефонних розмов ОСОБА_3 нагадував ОСОБА_8 про необхідність передачі йому 5000 грн нібито для передачі заступнику прокурора Тернопільської області Галицькому О. В.

На виконання згаданих вказівок 29 листопада 2016 року в приміщенні прокуратури Чортківського району ОСОБА_8 передав ОСОБА_3 грошові. кошти в сумі 5000 грн.

Надалі, 30 листопада 2016 року на вимогу керівника Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ОСОБА_8 у приміщенні службового кабінету передав йому 2 пляшки алкогольного напою (віскі марки «Red Labеl» вартістю 902 грн 80 коп, нібито для передачі працівникам регіональної прокуратури ОСОБА_9 та ОСОБА_10

У другій половині грудня 2016 року ОСОБА_3 неодноразово повідомляв ОСОБА_8 про необхідність передати йому грошові кошти в сумі 10 000 грн, нібито для придбання подарунків працівникам прокуратури Тернопільської області з дня святкування Нового року.

На виконання вказівок 27 грудня 2016 року ОСОБА_8 у приміщенні Чортківської місцевої прокуратури передав ОСОБА_3 частину грошових коштів, які той вимагав, у розмірі 8000 грн.

Продовжуючи свої неправомірні дії, 14 березня 2017 року ОСОБА_3, знаходячись біля адміністративної будівлі прокуратури, повідомив підлеглому працівнику ОСОБА_8 про необхідність надання йому грошових коштів у сумі 5000 грн нібито для передачі начальнику відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру прокуратури Тернопільської області ОСОБА_10 Аналогічні розмови мали місце 15, 16 та 21 березня 2017 року.

Близько 9 год. 30 хв. 22 березня 2017 року ОСОБА_8 на вимогу ОСОБА_3 в приміщенні Чортківської місцевої прокуратури в черговий раз передав йому грошові кошти в сумі 5000 грн, після чого ОСОБА_3 був затриманий працівниками Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України.

Вчинення позивачем дисциплінарного проступку підтверджується матеріалами службового розслідування, проведеного на підставі наказу прокурора Тернопільської області від 28 березня 2017 року № 35.

Ураховуючи наведені обставини, Комісія дійшла обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_3 дисциплінарного проступку, а саме порушення Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, які дискредитують його як працівника прокуратури та шкодять авторитету органів прокуратури, що є підставою для дисциплінарної відповідальності згідно з пунктом 6 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII - одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

Відповідно до преамбули Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 28 листопада 2012 року № 123 (у редакції, чинній на час вчинення позивачем діянь), виконання покладених на прокуратуру завдань потребує від її працівників високого професіоналізму, неупередженості, чесності, порядності та здатності протистояти намаганням неправомірного впливу на їхню службову діяльність. Сприяти утвердженню таких особистих та ділових якостей має Кодекс професійної етики та поведінки працівників прокуратури, метою якого є визначення основних принципів і моральних норм, якими повинні керуватися працівники прокуратури при виконанні своїх службових обов'язків та поза службою.

Відповідно до статті 5 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури професійна діяльність працівника прокуратури має ґрунтуватися на неухильному дотриманні конституційних принципів верховенства права та законності. При здійсненні повноважень він зобов'язаний діяти законно та в межах своєї компетенції своєчасно вживати вичерпних заходів до усунення порушень закону, від кого б вони не виходили. Працівник прокуратури у кримінальному провадженні має бути переконаний, що всі проведені слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії та зібрані докази дають достатні підстави для звинувачення особи у вчиненні кримінального правопорушення. У процесуальній діяльності він не може використовувати докази, одержані незаконним шляхом.

Згідно зі статтею 7 вказаного Кодексу при виконанні службових обов'язків працівник прокуратури має бути незалежним від будь-якого впливу, тиску чи втручання в його професійну діяльність, у тому числі органів влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, зобов'язаний активно, у визначений законодавством спосіб протистояти спробам посягання на його незалежність. У прийнятті конкретних рішень він повинен бути самостійним та керуватися лише вимогами закону, оцінкою отриманої інформації, морально-етичними принципами професії та своїми переконаннями, відмежовуватися від будь-яких корисливих та приватних інтересів, політичного впливу, тиску з боку громадськості та засобів масової інформації.

Статтею 18 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури передбачено, що працівник прокуратури не має права використовувати своє службове становище в особистих інтересах або в інтересах інших осіб.

У разі явного порушення закону, очевидцем якого став працівник прокуратури, він вживає усіх можливих передбачених законодавством заходів для припинення протиправних дій та притягнення винних осіб до відповідальності.

Працівнику прокуратури слід уникати особистих зв'язків, фінансових і ділових взаємовідносин, що можуть вплинути на неупередженість і об'єктивність виконання професійних обов'язків, скомпрометувати високе звання працівника прокуратури, не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний громадський резонанс.

Поза службою поводити себе коректно і пристойно. При з'ясуванні будь-яких обставин з представниками правоохоронних і контролюючих органів не використовувати свій службовий статус, у тому числі посвідчення працівника прокуратури, з метою ухилення від відповідальності.

За змістом статті 27 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури у відносинах з підпорядкованими працівниками керівники всіх рівнів мають поєднувати принциповість та вимогливість з повагою та доброзичливістю, не допускати грубощів та приниження людської гідності. Керівний склад органів прокуратури повинен, зокрема, бути справедливим і об'єктивним в оцінці роботи підпорядкованих працівників, використовуючи їх моральне і матеріальне стимулювання, у тому числі щодо їхнього просування по службі; не спонукати працівників до виконання доручень, які виходять за межі їх службових обов'язків, вчинення протиправних дій, не допускати необґрунтованого притягнення до дисциплінарної відповідальності, звільнення, створення перешкод у просуванні по службі, фактів необ'єктивного підходу до оцінки їх професійних, ділових та особистих якостей; сприяти утвердженню в колективах товариської взаємодопомоги, позитивного морально-психологічного клімату.

Зважаючи на викладене, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність обставин, що стали наслідком притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Відхиляючи доводи позивача про те, що Рішення Комісії мотивовано виключно лише матеріалами, зібраними під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002228, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком суду першої інстанції та зважає на таке.

Частина шоста статті 46 Закону № 1697-VII надає право члену Комісії ознайомлюватися з документами, що стосуються предмета перевірки, та за відсутності пред'явлення особі підозри чи обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення чи вироку, не можуть бути предметом доказу в дисциплінарному провадженні.

Комісія під час проведення перевірки та під час розгляду висновку про наявність дисциплінарного проступку встановила, що ОСОБА_3 вчинив дисциплінарний проступок, а саме порушив Кодекс професійної етики та поведінки працівників прокуратури, які дискредитують його як працівника прокуратури та шкодять авторитету органів прокуратури, що й стало підставою для дисциплінарної відповідальності згідно з пунктом 5 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII, та винесла оскаржуване Рішення.

Суд у рамках розгляду цієї справи не досліджує питання наявності або відсутності вини в діях позивача, а надає правову оцінку обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку в частині порушення норм професійної етики.

Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком суду першої інстанції щодо порушення ОСОБА_3 правил прокурорської етики, оскільки етичні норми є основоположними нормами поведінки прокурора. Допущення подібної поведінки підриває як авторитет самого прокурора, органів прокуратури, так і держави в цілому.

Доводи ОСОБА_3 про нерозгляд його клопотання про відвід члена Комісії ОСОБА_6 не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами дисциплінарного провадження. Клопотання ОСОБА_3 Комісія розглянула 6 грудня 2017 року та прийняла рішення № 308дп-17 «Про відмову у задоволенні заяви про відвід члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів України».

Ураховуючи наведене, висновок суду першої інстанції про законність і обґрунтованість оскаржуваного ОСОБА_3 Рішення Комісії ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального й процесуального права.

Міркування і твердження позивачів в апеляційній скарзі не спростовують правильності правових висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладених в оскаржуваному рішенні.

Як убачається із матеріалів справи та зі змісту оскаржуваного судового рішення, суд повно та всебічно встановив обставини справи, дослідив докази у справі та, належним чином умотивувавши своє рішення, дійшов висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_3

Велика Палата Верховного Суду не встановила порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315, частини першої статті 316 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що суд прийняв правильне і законне рішення, доводи позивача, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а отже, немає підстав для скасування рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 лютого 2018 року.

Керуючись статтями 242, 266, 292, 310, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

2. Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено і підписано 8 червня 2018 року.

Головуючий В. С. Князєв

Суддя-доповідач О. Б. Прокопенко
Судді: С. В. Бакуліна Н. П. Лященко
В. В. Британчук Л. І. Рогач
Д. А. Гудима І. В. Саприкіна
О. С. Золотніков О. М. Ситнік
О. Р. Кібенко В. Ю. Уркевич
Л. М. Лобойко О. Г. Яновська