Справа № 820/2535/18
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 р. Справа № 820/2535/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Югові С.А,

за участі представника відповідача - Доценка А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_2, з адміністративним позовом до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії на пільгових умовах та зарахуванні стажу до пільгового;

- зобов'язати Зміївське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області призначити ОСОБА_2 з 12.01.2018 року в розмірі не нижчому від розміру прожиткового мінімуму пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 із зарахуванням до стажу роботи, який дає право на пенсію згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", періоду роботи ізолювальником з 22.08.1992 року по 01.09.1999 року у відкритому акціонерному товаристві "Будівельник" (до перейменувань - Балаклійський сільський будівельний комбінат, з 1989 року - Балаклійське проектно - промислово - будівельне об'єднання (БППБО), з 1994 року - орендне підприємство "Будівельник");

- визнати протиправним та скасувати рішення № 667 від 19.01.2018 року Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії на пільгових умовах та зарахування стажу до пільгового.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення Зміївського ОУПФУ Харківської області щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії на пільгових умовах та зарахування стажу до пільгового є протиправним та не законним, оскільки при прийнятті останнього не було враховано усіх обставин та надання позивачем усіх необхідних документів задля призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ст. 13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Окрім того, позивач також зазначив, що пільгового стажу має більше ніж десять років та має право на призначення пенсії на віком на пільгових умовах за Списком №2. Проте, управлінням протиправно до пільгового стажу позивача зараховано лише періоди її роботи з 26.08.1988 року по 21.08.1992 року, що складає 03 роки 11 місяців 27 днів з зазначенням, що положення ст. 13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» до неї не застосовується.

Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом з метою захисту своїх порушених прав на соціальне забезпечення.

В судове засідання позивач не прибув, свого уповноваженого предстанвика також не направив. У наданому до суду клопотанні 24.05.2018 року (Вх. №01-26/25137/18) просив суд слухати справу за його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

02.05.2018 року (Вх. № 01-26/20513/18) представником відповідача - Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, було надано до суду відзив на позов, в якому зазначено, що пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, - працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за (Списком № 2) виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Загальний страховий стаж ОСОБА_2 становить 31 рік 01 місяць 26 днів, в тому числі на пільгових умовах за (Списком № 2), - 03 роки 11 місяців 27 днів (з 26.08.1988 р. по 21.08.1992 р.). ОСОБА_2 працювала на посаді ізолювальника на термоізоляції до 01.09.1999 р. та була звільнена за власним бажанням. Розділом 27 списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. № 162, передбачено декілька посад ізолювальників, а саме, ізолювальники (код 2290000а-12520), ізолювальнки на гідроізоляції (код 2290000а-12529), ізолювальнки на термоізоляції (код 2290000а-12531), ізолювальники-плівочники (код 2290000а-12533). Згідно копії наказу Балаклійського проектно - промислово - будівельного об'єднання від 23.10.1992 р. № 281 "Про первинну атестацію робочих місць", яким підтверджено право на пільгове забезпечення ізолювальнику (код 2290000а-12520). В наказі Балаклійського проектно - промислово - будівельного об'єднання від 23.10.1992 р. № 281 "Про первинну атестацію робочих місць" не затверджена посада, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а саме ізолювальнка на гідроізоляції (код 2290000а-12529), а позивач працювала саме на посаді ізолювальника на термоізоляції, що підтверджується записами трудової книжки позивача.

Таким чином, у зв'язку з відсутністю права на реалізацію п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" рішенням Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області № 667 від 19.01.2018 р. ОСОБА_2 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах - Список № 2 відповідно до чинного законодавства.

В судовому засіданні представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: 64200, АДРЕСА_1), відповідно до запису в трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 30.07.1981 року, 01.10.1987 року був прийнятий муляром - штукатуром 4 розряду в ПМК-43 Балаклійського сільського будівельного комбінату (в подальшому - Балаклійське проектно-промислово-будівельне об'єднання, ВАТ „Будівельник") згідно наказу № 429к від 01.10.1987 року.

У зв'язку із веденням нових тарифних умов оплати праці ОСОБА_2 було встановлено 3 розряд штукатура згідно наказу № 476 від 27.11.1987 року та протоколу кваліфікаційної комісії.

За наказом від 26.08.1988 року № 109-к ОСОБА_2 штукатур, була переведена ізолювальницею по термоізоляції Балаклійського сільського будівельного комбінату з 26.08.1988 року.

Згідно архівної довідки комунального підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійський районний трудовий архів" № 01-51/1745 від 18.12.2017 року, на базі Балаклійського заводу залізобетонних виробів з 01 серпня 1984 року створений Балаклійський сільський будівельний комбінат згідно наказу Мінсільбуду УРСР від 30 липня 1984 року № 112.

З 01 січня 1989 року на базі Балаклійського сільського будівельного комбінату створене Балаклійське проектно-промислово-будівельне об'єднання (БППБО) згідно наказу Украгробуду Держагропрому УРСР від 28 грудня 1988 року № 218. Діяльність БППБО була зупинена на підставі договору оренди майна № Д-1873 від 27 квітня 1994 року, складеного між спілкою орендарів БППБО та Фондом Держмайна України 13 травня 1994 року і БППБО стало вважатися орендним підприємством „Будівельник" згідно наказу БППБО від 05 липня 1994 року № 248).

Також, на базі ОП „Будівельник" у липні 1995 року було утворене відкрите акціонерне товариство „Будівельник" згідно наказу від 10 липня 1995 року № 234, яке постановою Господарського суду Харківської області від 02 квітня 2001 року № 12374/7-23 було визнане банкрутом і припинило свою діяльність. Також підтверджено, що ПМК-42 та ПМК-43 були складовими частинами всіх перерахованих та перейменованих підприємств (а.с. 30).

01.09.1999 року ОСОБА_2 було звільнено за власним бажанням за ст. 38 ЗКпП України згідно наказу директора ВАТ "Будівельник" від 01.09.1999 року № 152-к (арк. трудової книжки 11 - 12) (а.с. 23 - 25, 32).

Таким чином, гр. ОСОБА_2 з 26.08.1988 року по 01.09.1999 року працювала у ВАТ „Будівельник" за професією ізолювальник на термоізоляції.

Вказана інформація також підтверджується архівними довідками комунального підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійський районний трудовий архів" № 01-51/1744, 01-51/1745/1, № 01-51/1742, № 01-51/1743 від 18.12.2017 року, та особовою карткою ОСОБА_2, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 26 - 29, 31).

Так, рішенням комісії при ГУПФУ в Харківській області № 105/7-13 від 17.04.2013 року підтверджено стаж роботи ОСОБА_2 у період з 26.08.1988 року по 21.08.1992 року за професією ізолювальник на термоізоляції по Списку № 2 (ст. 13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення»), як такий, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах (а.с. 39).

Рішенням комісії при ГУПФУ в Харківській області № 115/5-15 від 04.03.2015 року також було відмовлено ОСОБА_2 у підтвердженні стажу роботи у період з 22.08.1992 року по 01.09.1999 року по професії ізолювальник на термоізоляції, оскільки підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення лише ізолювальнику, а професія "ізолювальник на термоізоляції" не атестована. В рішенні комісія посилалася на наказ Балаклійського проектно-промислового-будівельного об'єднання від 23.10.1992 року № 281 та наказ ВАТ „Будівельник" від 31.03.1999 року № 28 "Про первинну атестацію робочих місць" (а.с. 40).

Згідно копій вказаних наказів БППБО від 23.10.1992 року № 281 та ВАТ „Будівельник" від 31.03.1999 року № 28, на підставі постанови КМУ № 442 від 01.08.1992 року було затверджено список професій та робочих місць, які надають їх володарям право виходу на пенсію на пільгових умовах по Списках №1 та №2, серед яких професія "ізолювальник" (229000А-12520) (а.с. 33 - 34).

Матеріалами справи підтверджено, що 12.01.2018 року ОСОБА_2 із заявою зверталася до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, в якій просила призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 ст. 13 п. "б" Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 21).

Проте, рішенням Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 19.01.2018 року № 667 було відмовлено позивачу у призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, обґрунтувавши це тим, що заявниця не має необхідного пільгового стажу, підтвердженого у відповідності до вимог чинного законодавства.

Також зазначено, що загальний стразовий стаж становить 31 рік 01 місяць 26 днів, із них - 03 роки 11 місяців 27 днів стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці по Списку №2, тоді як для призначення пенсії на пільгових умовах за віком згідно ст. 13 п. "б" Закону України «Про пенсійне забезпечення» необхідно не менше 10 років (для жінок) стажу роботи із шкідливими і важкими умовами (а.с. 20).

У адміністративному позові позивачем зазначено та підтверджено змістом оскаржуваного рішення, що при зверненні до відповідача було надано трудову книжку, архівні довідки, тобто всі необхідні документи на підтвердження пільгового стажу, що дає право на пільгову пенсію, проте відповідачем всупереч вказаному було протиправно прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії.

Зауважень з боку відповідача щодо недоліків та відомостей по наданим позивачем разом із завою документів матеріали справи не містять, та представником відповідача в судовому засіданні не було зазначено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням та бездіяльністю з боку Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 та зарахування стажу роботи з 26.08.1992 року по 01.09.1999 року до пільгового, ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом.

Дослідивши спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), право на призначення пільгової пенсії за віком мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

При цьому, суд зазначає що положеннями ст. 62 Закону 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В той же час, відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Постанова № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно пунктом 20 вищенаведеного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є передусім наявність професії та виробництва в зазначених списках та підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачено Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 № 442 (далі - Порядок № 442), за умови зайнятості працівника на вищеназваних роботах не менш як 80% робочого часу, встановленого для відповідного виробництва. Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та розробленими Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Пунктами 8 та 9 Порядку № 442 передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз наведених норм права дають підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списках №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу. Отже, відсутність підтвердження вказаних обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеної зокрема у постановах від 10 березня 2015 року у справі № 21-51а15, від 17 березня 2015 року у справі № 21-585а14 року, від 17 листопада 2015 року у справі № 21-3287а15 та від 12 квітня 2016 року № 21-6501а15, а також практикою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 30 січня 2018 року у справі № 506/384/17, постановах від 05 червня 2018 року у справах №570/2268/14-а, №453/841/16-а.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442, атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Таким чином, законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її непроведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно наказів БППБО від 23.10.1992 року № 281 та ВАТ „Будівельник" від 31.03.1999 року № 28, на підставі постанови КМУ № 442 від 01.08.1992 року було затверджено список професій та робочих місць, які надають їх володарям право виходу на пенсію на пільгових умовах по Списках №1 та №2, серед яких також є професія "ізолювальник" (229000А-12520) (а.с. 33 - 34).

Атестація робочих місць за умовами праці на підприємстві, де працював позивач, проводилась. Зокрема, роботе місце ізолювальника атестоване, що підтверджено копіями наказів БППБО від 23.10.1992 року № 281 та ВАТ „Будівельник" від 31.03.1999 року № 28 (а.с. 33 - 34), та відноситься до робіт із шкідливими і важкими умовами праці.

Як зазначалося судом раніше та не спростовано відповідачем, гр. ОСОБА_2 з 26.08.1988 року по 01.09.1999 року працювала у Балаклійському сільському будівельному комбінаті (в подальшому - Балаклійське проектно-промислово-будівельне об'єднання, ВАТ „Будівельник") та займала посаду саме ізолювальника, яка відноситься до робіт із шкідливими і важкими умовами праці, що підтверджується копіями архівних довідок комунального підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійський районний трудовий архів", наказами підприємства, особових карток (а.с. 25 - 38).

Доказів протилежного представником відповідача до суду не надано.

Виходячи з викладеного вище, у позивача наявний пільговий стаж за професією ізолювальник за період з 26.08.1988 року по 01.09.1999 року, який достатній для призначення йому пенсії на пільгових умовах по Списку № 2 п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Суд зазначає, що в прохальній частині позовної заяви позивач просить суд зарахувати до стажу роботи, який дає право на пенсію згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", період роботи ізолювальником з 22.08.1992 року по 01.09.1999 року.

Проте, як вбачається з записів трудової книжки позивача, наказом від 26.08.1988 року №109-к ОСОБА_2 було переведена на посаду ізолювальниці з 26.08.1988 року (а.с. 24).

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача щодо призначення пенсії на пільгових умовах є задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення № 667 від 19.01.2018 року Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії на пільгових умовах та зарахування стажу до пільгового та зобов'язання Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області призначити ОСОБА_2 з 12.01.2018 року в розмірі не нижчому від розміру прожиткового мінімуму пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 із зарахуванням до стажу роботи, який дає право на пенсію згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", періоду роботи ізолювальником з 22.08.1992 року по 01.09.1999 року у відкритому акціонерному товаристві "Будівельник" (до перейменувань - Балаклійський сільський будівельний комбінат, з 1989 року - Балаклійське проектно - промислово - будівельне об'єднання, з 1994 року - орендне підприємство "Будівельник").

Суд зазначає, що позовна вимога щодо визнання протиправними дій Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії на пільгових умовах та зарахуванні стажу до пільгового не підлягає задоволенню, оскільки УПФУ також наділений повноваженнями щодо прийняття рішень про відмову у призначенні пенсій.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень ч.1,8 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255, 257-262, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: 64200, АДРЕСА_1) до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (, адреса: 63404, Харківська область, м. Зміїв, вул. Гагаріна, буд. 15) про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 667 від 19.01.2018 року Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії на пільгових умовах та зарахування стажу до пільгового.

Зобов'язати Зміївське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області призначити ОСОБА_2 з 12.01.2018 року в розмірі не нижчому від розміру прожиткового мінімуму пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 із зарахуванням до стажу роботи, який дає право на пенсію згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", періоду роботи ізолювальником з 26.08.1992 року по 01.09.1999 року у відкритому акціонерному товаристві "Будівельник" (до перейменувань - Балаклійський сільський будівельний комбінат, з 1989 року - Балаклійське проектно - промислово - будівельне об'єднання, з 1994 року - орендне підприємство "Будівельник").

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 11 червня 2018 року.

Суддя Шевченко О.В.