Справа № 754/13029/17
Суддя: Зотько Т. А.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/242/18
РІШЕННЯ

Іменем України

07 червня 2018 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Зотько Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Малинки А.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_7 про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м.Києва з адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції у м.Києві сержанта поліції ОСОБА_7 про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АР №473943 від 02.10.2017.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 02.10.2017 близько 18.00 години він сів в припаркований, відповідно до п.п.15.1, 15.11 ПДР України, біля ГО «Київська міська спілка автомобілістів» за адресою: м.Київ пр-т Академіка Корольова,7, автомобіль «Chevrolet Cruze»,н.з.НОМЕР_1, завів його, і дотримуючись п.п.10.1, 10.2, почав рух виїжджаючи на пр-ту Корольова, однак був зупинений на вимогу відповідача, який припустив, що позивачем нібито було порушено правила ПДР, звинувативши у виїзді на призначений для зустрічного руху бік дороги. Як зазначено у позові, після його незаконної зупинки відповідачем, грубої поведінки з його боку, погроз, годинного сидіння в службовому автомобілі і не складання постанови, ОСОБА_1 викликав поліцію. Та лише після приїзду поліції, відповідачем було складено постанову серії АР №473943 від 02.10.2017 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, за якою на нього було накладення адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Дану постанову позивач вважає незаконною, необґрунтованою та винесеною упереджено, оскільки жодних доказів по справі - показів свідків, даних технічних приладів або засобів, на момент розгляду адміністративної справи не було, а тому змушений звертатись до суду із даним позовом, відповідно до вимог якого просить суд визнати незаконними дії відповідача щодо складання постанови серії АР №473943 від 02.10.2017, та відповідно скасувати її, а провадження по справі закрити.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 09.10.2017 було відкрито провадження у даній справі, та призначено її до розгляду.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2018, у зв'язку із звільненням судді ОСОБА_3, справу було передано на розгляд новому складу суду - головуючому Зотько Т.А.

Ухвалою суду від 29.03.2018 було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд про його задоволення, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві. Крім того, ОСОБА_1 пояснив, що по місцю подій, які мали місце 02.10.2017 він був припаркованим на прилеглій території, а тому не міг їхати по полосі проїзної частини для руху зустрічного транспорту, а також зазначив, що відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження вчинення ним правопорушення.

Представник відповідача - ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову заперечував у повному обсязі та пояснив, що позивачем були порушені правила дорожнього руху, внаслідок чого відповідачем у межах наданих йому повноважень було складено постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Разом з тим зазначив, що твердження останнього з приводу неможливості здійснення ним руху по полосі для руху зустрічного транспорту спростовуються місцем розташування його автомобіля, що видно з наданих ним фотографій, а також відеозапису з нагрудної камери. При цьому представник наголосив на дотриманні відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, за розгляду якої права позивача жодним чином не були порушені.

Заслухавши вступне слово позивача та представника відповідача - ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи та письмові докази, відеозаписи з нагрудної камери, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1, з огляду на наступне.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно положень ч.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом встановлено, що 02.10.2017 відповідачем - сержантом поліції Управління патрульної поліції м.Києва роти №5 батальйону №3 полку №1 Марченком В.М., було винесено постанову серії АР №473943 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача було піддано адміністративному стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с.6).

Згідно фабули вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 02.10.2017 близько 18.00 год., керуючи автомобілем «Chevrolet Cruze»,н.з.НОМЕР_1, по пр-т Академіка Корольова, 7-а здійснив рух по полосі, призначеній для руху зустрічного транспорту, чим порушив п.11.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Частиною другою ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно п.11.4 Правил дорожнього руху забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку.

Відповідно до наявних в матеріалах справи фото- та відео- доказів, а також наданих в ході розгляду справи пояснень учасниками справи, вбачається, що місцем подій від 02.10.2017 є проїзна частина провулочного характеру поблизу проспекту Академіка Корольова, 7-А, яка розташована між двох частин вказаного проспекту, по кожній з яких здійснюється рух транспортних засобів в односторонньому порядку.

Допитаний в судовому засідання в якості свідка відповідач - ОСОБА_7 показав, що він екіпажем патрульної поліції, рухаючись у належній полосі руху, повернув ліворуч з проспекту Академіка Корольова, де передбачений односторонній рух транспорту, на зазначену вище дорогу та зупинив автомобіль позивача коли вони зустрілися на одній смузі дороги. Коли відповідач підійшов до автомобіля позивача та повідомив йому про те, що останній рухається з порушенням ПДР, ОСОБА_1 відповів - «Добре, дозвольте я припаркуюся», та перепаркувавшись повідомив, що він тут і знаходився, і йому вже не зрозуміло чому його зупинили.

Згідно наданої суду копії рапорту від 02.10.2017, поданого на ім'я начальника Управління патрульної поліції в м.Києві сержанта поліції Зозулі Ю.Г., поліцейським роти №2 батальйону №3 полку №1 УПП в м.Києві сержантом поліції ОСОБА_5, вбачається, що останній став свідком як 02.10.2017 по пр-ту Академіка Комарова, 7-а, водій автомобіля «Chevrolet Cruze»,н.з.НОМЕР_1 порушив правила дорожнього руху, а саме здійснив рух по зустрічній смузі (а.с.30).

На оглянутому у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери відповідача вбачається, що за місцем зупинки позивача були присутні позивач - ОСОБА_1, відповідач - сержант поліції ОСОБА_7, сержант поліції ОСОБА_5, екіпаж патрульної поліції, який був викликаний позивачем, а також інші учасники дорожнього руху. З наданих суду відеозаписів вбачається, що фіксування подій 02.10.2017 було розпочато вже після зупинки автомобіля позивача, встановити, що позивач перепаркувався після його зупинки відповідачем, визначити наразі неможливо, при цьому відповідач не був позбавлений можливості відразу зафіксувати порушення правил дорожнього руху.

Разом з цим з відеозаписів вбачається, що по місцю був припарковий інший учасник руху, у якого також не було відібрано письмових пояснень в якості свідка.

При цьому, суд критично оцінює надані у судовому засіданні пояснення позивача у тій частині, що його автомобіль був припаркованим у дозволеному місці на тій місцевості де його було зупинено, та те, що по зустрічній смузі він не рухався. Дані твердження містять розбіжності із викладеними обставинами останнім у поданій позовній заяві, у якій зазначено про те, що він був зупинений відповідачем після початку руху.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В оскаржуваній постанові не наведено достатніх доказів вчинення правопорушення позивачем, у зв'язку з чим вказана постанова підлягає скасуванню.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, суд не вбачає підстав для визнання дій відповідача протиправними з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Як визначено ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені, зокрема частинами першою, другою і третьою ст. 122 цього кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національну поліцію).

Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: за адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122, - уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Під час розгляду вказаної справи відповідач, був уповноваженим на вчинення дій по нагляду за дотримання ПДР України.

Статтею 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Аналізуючи викладене вище, суд не приймає, як доказ посилання ОСОБА_1 про порушення інспектором норм КУпАП, щодо ненадання можливості скористатися позивачу своїми правами та не дотримання процедури розгляду справи, оскільки вони не відповідають дійсності та не підкріплені жодними належними доказами. При цьому з наданих суду відеозаписів з нагрудної камери відповідача вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення та складання оскаржуваної постанови були здійснено через дві години після зупинки позивача, при розгляді справи ОСОБА_6 постійно сперечався, доказів на спростування своєї винуватості не надавав.

Відтак, підстав для визнання дій відповідача протиправними суд не вбачає, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5-10, 14, 72, 77, 242-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, ст.ст. 7, 122, 245, 246, 247, 251, 254, 258, 279 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову серія АР №473943 по справі про адміністративне правопорушення від 02 жовтня 2018 року, складену відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КпАП України в справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн..

Провадження в адміністративній справі закрити.

В задоволенні інших вимог позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п.15 ч.1 Розділу VII Перехідних Положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема через Деснянський районний суд м. Києва.

Суддя: