Справа № 819/613/18
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/613/18

13 червня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Мірінович У.А.

за участю:

секретаря судового засідання Хоменко Л.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Лещук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № 54511-13 від 19.06.2017.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання у справі на 25.04.2018.

Тернопільським окружним адміністративним судом у судових засіданнях у даній справі, які проводилися 25.04.2018, 29.05.2018 оголошувалася перерва для надання сторонами у справі додаткових доказів.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.05.2018 розгляд справи було відкладено на 29.05.2018 у зв'язку із неявкою у судове засідання позивача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 629,4 кв.м. Враховуючи те, що позивач є власником зазначеного домоволодіння, відповідач 19.06.2017 прийняв податкове повідомлення - рішення форми "Ф" № 54511-13, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості в розмірі 25000 грн. за податковий період 2016 р. Обґрунтовуючи протиправність зазначеного рішення представник позивача послалася на Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII (далі - Закон № 71-VIII), яким з 01.01.2015 введено в дію статтю 266 Податкового кодексу України (далі - ПК України) "Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки".

Посилаючись на приписи статті 4 ПК України представник позивача зазначила, що підпунктом 4.1.9 даної статті визначено, що податкове законодавство України ґрунтується на таких приписах: стабільність - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

З урахуванням зазначених вимог чинного законодавства представник позивача вважає, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніше як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року при цьому опублікування рішення органу місцевого самоврядування про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як місцевого податку, пізніше 15 липня року, є підставою для застосування відповідних норм оподаткування не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Таким чином, представник позивача вважає, що застосування відповідачем положень статті 266 ПК України з метою оподаткування податком з нерухомого майна не може мати місце у 2016 році, а тому відповідач безпідставно нарахував позивачу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості у розмірі 25000 грн. за податковий період 2016 р.

Представник позивача також звернула увагу на те, що рішення Чистилівської сільської ради № 68 від 28.01.2016 "Про внесення змін в рішення Чистилівської сільської ради від 30.06.2015 № 742 "Про встановлення податку на майно відмінне від земельної ділянки" прийняте в порушення статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з мотивів, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні, заперечуючи проти позову, суду пояснила, що оскаржені дії відповідача щодо винесення на підставі пункту 266.7 статті 266 ПК України оскарженого податкового повідомлення - рішення здійснені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та ПК України, та посилаючись на пояснення викладені у письмовому відзиві на позовну заяву (арк. справи 19-21), просила у задоволені позову відмовити.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами у справі, що позивач є власником домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 629,4 кв.м.

19.06.2017 відповідач згідно підпункту 54.3.3. пункту 54.3. статті 54 ПК України та відповідно до пункту 266.7 статті 266 ПК України прийняв податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 54511-13, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості в розмірі 25000 грн. за податковий період 2016 р.

Законом № 71-VІІІ з 01.01.2015 введено в дію статтю 266 ПК України "Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки".

Підпунктом 266.1.1. пункту 266.1. статті 266 ПК України визначено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

При цьому, об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1. пункту 266.2. статті 266 ПК України), а базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1. пункту 266.3. статті 266 ПК України).

Відповідно до підпункту 266.3.2. пункту 266.3. статті 266 ПК України база оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до статті 10 ПК України податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є місцевим податком.

Відповідно до пункту 12.3. статті 12 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів. Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Як слідує з матеріалів справи, що рішенням шістдесят шостої сесії шостого скликання Чистилівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 30.06.2015 № 742 "Про встановлення податку на майно відмінне від земельної ділянки", встановлено на 2016 рік ставки податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки. Зокрема, пунктами 1, 2 зазначеного рішення встановлено на 2016 рік ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, що перебувають у власності, зокрема:

для юридичних осіб - 1 відсоток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр загальної площі;

для фізичних осіб - 0 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр загальної площі (арк. справи 11).

Відповідно до підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 ПК України, податкове законодавство ґрунтується, зокрема, на принципі стабільності - згідно якого зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Статтею 5 ПК України визначено порядок співвідношення податкового законодавства з іншими законодавчими актами, а саме: для регулювання відносин у сфері справляння податків і зборів, застосовуються поняття, правила та положення, які встановлено Податковим кодексом України.

Відповідно до частини третьої статті 27 Бюджетного кодексу України, закони України або їх окремі положення, які впливають на показники бюджету (зменшують надходження бюджету та/або збільшують витрати бюджету) і приймаються: не пізніше 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку планового бюджетного періоду; після 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

Таким чином, враховуючи те, що оскільки "Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки" введено в дію Законом № 71-VІІІ, який набрав чинності з 01.01.2015, а податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки встановлено в с. Чистилів Тернопільського району Тернопільської області 30.06.2015 рішенням шістдесят шостої сесії шостого скликання Чистилівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 742 "Про встановлення податку на майно відмінне від земельної ділянки", суд дійшов висновку, що застосування відповідачем положень ПК України з урахуванням внесених змін з метою оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто не раніше 2016 року.

Аналогічна позиція висловлена і Верховним Судом у судових рішень, зокрема у: постанові від 19.04.2018 у справі № 826/17232/16, постанові від 13.02.2018 у справі № 805/2715/16-а, постанові від 07.02.2018 у справі № 810/832/17, постанові від 13.02.2018 у справі № 826/16171/16, а тому відповідно до статті 242 КАС України суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Водночас, як слідує з матеріалів справи, що рішенням сьомої сесії сьомого скликання Чистилівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 28.01.2016 № 68 "Про внесення змін в рішення Чистилівської сільської ради від 30.06.2015 № 742 "Про встановлення податку на майно відмінне від земельної ділянки", внесено зміни в рішення Чистилівської сільської ради від 30.06.2015 № 742 "Про встановлення податку на майно відмінне від земельної ділянки", зокрема (арк. справи 12):

- пункт 2 доповнено підпунктом 2.1. наступного змісту: за наявності у власності платника податку об'єкта (об'єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а" - "г" цього підпункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об'єкт житлової нерухомості (його частку).

При цьому, відповідно до пункту 12.5. статті 12 ПК України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, яке набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4. статті 12 ПК України.

Однак, пунктом 4 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України № 909-VIII від 24.12.2015 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" визначено, що в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4. пункту 12.3. статті 12 Податкового кодексу України та Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Отже, у 2016 році зупинено дію підпункту 12.3.4. пункту 12.3. статті 12 ПК України, а тому відсутні обмеження для органів місцевого самоврядування щодо строків прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що в даному випадку зазначеним рішенням від 28.01.2016 № 68 "Про внесення змін в рішення Чистилівської сільської ради від 30.06.2015 № 742 "Про встановлення податку на майно відмінне від земельної ділянки" не встановлюється новий податок, а лише вносяться зміни в рішення від 30.06.2015 № 742 "Про встановлення податку на майно відмінне від земельної ділянки", яким затверджено ставки на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для фізичної чи юридичної особи за податковий період 2016 р. та яким має бути запроваджено механізм справляння та порядок сплати зазначеного податку встановленого ПК України, безвідносно до прийняття місцевою радою рішення щодо цього податку в порядку, встановленому підпунктом 12.3.4 пункту 12.3.4 статті 12 ПК України.

Водночас, підпунктом 12.3.5. пункту 12.3. статті 12 ПК України визначено, що у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок.

Таким чином, Податковим кодексом України встановлений обов'язок громадянина сплатити податок за 2016 рік незалежно від наявності рішення органу місцевого самоврядування про встановлення відповідних податків і зборів.

Аналогічна позиція висловлена і Верховним Судом у постанові від 24.04.2018 у справі № 803/1307/17, а тому відповідно до статті 242 КАС України суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до статей 9, 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідач 19.06.2017 прийняв податкове повідомлення - рішення форми "Ф" № 54511-13, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості у розмірі 25000 грн. за податковий період 2016 р. на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та ПК України, а тому позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

У зв'язку з тим, що у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено в повному обсязі, керуючись приписами статті 139 КАС України, судовий збір не повертається позивачу, та за відсутності понесених судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з позивача на користь суб'єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог фізичної особи ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46021, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення форми "Ф" №54511-13 від 19.06.2017, - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 червня 2018 року.

Головуючий суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мірінович У.А.