Справа № 808/1615/17
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 червня 2018 року

Київ

справа №808/1615/17

адміністративне провадження №К/9901/50664/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Ханової Р.Ф.,

суддів - Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2017 року

та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2017 року

у справі №808/1615/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гефест. ЛТД"

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в :

Зазначена касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою колегії суддів Верховного Суду від 16 травня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 329, 330 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому встановлено строк на усунення недоліків 10 днів з моменту отримання ухвали.

29 травня 2018 року на адресу Верховного Суду надійшло клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтоване поверненням первинної касаційної скарги через несплату судового збору. Окрім того, скаржник зазначає про те, що фактично судовий збір сплачено 17 квітня 2018 року, однак через віддаленість структурних підрозділів та значну кількість вихідних днів касаційну скаргу подано лише 11 травня 2018 року.

Відповідно до положень частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до Закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, оскаржувана постанова прийнята 26 грудня 2017 року, а касаційна скарга подана 11 травня 2018 року, що підтверджується поштовим штемпелем на копії конверта в якому надійшла касаційна скарга.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження відповідач зазначає про повернення первинної касаційної скарги через несплату судового збору. Окрім того, скаржник зазначає про те, що фактично судовий збір сплачено 17 квітня 2018 року, однак через віддаленість структурних підрозділів та значну кількість вихідних днів касаційну скаргу подано лише 11 травня 2018 року.

Колегія суддів вважає, що наведені скаржником доводи не можуть бути підтвердженням поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень.

Обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють державний орган від обов'язку своєчасної сплати судового збору.

Окрім того, Пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 22 травня 2015 року №484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" Кабінет Міністрів України зобов'язаний забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

З огляду на приписи статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов'язків, встановлених законом або судом для чого, як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Відтак, відповідач в особі свого керівника, який, в силу наданих йому повноважень, має можливість безпосереднього впливу на процес організації діяльності податкового органу, повинен забезпечити належний рівень здійснення претензійно - позовної роботи з урахуванням, окрім іншого, структурних особливостей установи, зокрема, процесу її реорганізації, обсягу навантаження на працівників та перерозподілу їх службових обов'язків, кадрових питань та пов'язаних із цим факторів, а тому зазначені відповідачем підстави для поновлення строку касаційного оскарження (віддаленість структурних підрозділів) не можна визнати поважними, оскільки вони не пов'язані з дійсно непереборними та об'єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання касаційної скарги і не надають права у будь-який необмежений після спливу цього строку час реалізовувати право на касаційне оскарження судових рішень.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов'язані з дійсно непереборними та об'єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання касаційної скарги.

Зазначені ж у заяві відповідача про поновлення строку касаційного оскарження підстави не відповідають наведеним вище критеріям і не можуть бути визнані поважними, оскільки не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надають їй права у будь-який необмежений після спливу цього строку час реалізовувати право на касаційне оскарження судових рішень.

Таким чином, Суд вважає необґрунтованим клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та визнає підстави зазначені у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Станом на 14 червня 2018 року відповідач не зазначив поважні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження та не надав належні докази на їх підтвердження.

За змістом пункту 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

За наведених обставин у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись частиною 6 статті 121, пунктом 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

Відмовити Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2017 року у справі №808/1615/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гефест. ЛТД" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Р.Ф. Ханова

І.А.Гончарова

І.Я.Олендер