Справа № 826/5904/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

18 червня 2018 року № 826/5904/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І. розглянув у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України, Центрального територіального управління Національної гвардії України про визнання протиправним дій та бездіяльності, визнання протиправним та скасування додатку №2 наказу командувача внутрішніх військ МВС України від 15.01.2008 №7

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної гвардії України, Центрального територіального управління Національної гвардії України про визнання протиправним дій та бездіяльності щодо не установлення посадового окладу за посадою начальника штабу управління територіального командування, зобов`язання установити розмір посадового окладу за посадою начальника штабу управління територіального командування з 01.01.2008 відповідно до абзацу 2 пп 1 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294; визнання протиправним та скасування додатку №2 наказу командувача внутрішніх військ МВС України від 15.01.2008 №7 в частині установлення посадового окладу за посадами перший заступник начальника штабу у розмірі 1150-1200 грн. заступник начальника штабу у розмірі 1080-1180 грн.; зобов`язання установити розміри посадових окладів за посадами: перший заступник начальника штабу, заступник начальника штабу, заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи та територіальної оборони, заступник начальника штабу з керівництва службою конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних управління територіального командування з 01 січня 2008 року відповідно до припису абзацу п`ятого пп 1 п 5 постанови Кабінету Міністрів Украйни від 07.11.2007 № 1294 (в редакції на час виникнення спору), а саме на 3-7 відсотків нижче від визначеного схемою розміру посадового окладу начальника штабу управління територіального командування; визнання протиправним та скасування наказу від 04.10.2011 № 249 в частині установлення ОСОБА_1 посадового окладу за посадою заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи та територіальної оборони управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України у розмірі 1180 грн.; зобов`язання установити ОСОБА_1 розмір посадового окладу за посадою заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи та територіальної оборони управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України з 03 жовтня 2011 року у максимальному розмірі від встановленого за займаною посадою посадового окладу відповідно до припису абзацу п`ятого підпункту 1 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 (в редакції на час виникнення спору), а саме на 3-7 відсотків нижче від визначеного схемою розміру посадового окладу начальника штабу управління територіального командування) та провести перерахунок грошового забезпечення з 03 жовтня 2011 року по 31 жовтня 2012 року та інших виплат складовою яких є посадовий оклад і виплатити різницю між перерахованою та фактично виплаченою сумою з урахування проведення її індексації відповідно до чинного законодавства України.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що наказом командувача внутрішніх військ МВС України від 15.01.2008 №7 установлено посадові оклади у розмірі, іншому, ніж визначені постановою Кабінету Міністрів Украйни від 07.11.2007 № 1294 та вказано, що посадові оклади виплачуються у розмірах визначених у штаті військової частини відповідно до чинного законодавства.

Позивач клопотав про вирішення справи без його участі.

Відповідач - Головного управління Національної гвардії України заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, з яких вбачається, що грошове забезпечення позивача нараховувалось та виплачувалось в повному обсязі відповідного до вимог чинного законодавства.

В судовому засідання відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України (в редакції чинній станом на 14.09.2017) ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва

ВСТАНОВИВ:
Наказом Командувача внутрішніх військ МВС України від 15.01.2008 року №7 "Про грошове забезпечення військовослужбовців внутрішніх військ" затверджено схеми посадових окладів осіб офіцерського складу внутрішніх військ у розмірах згідно з додатками 1-12 та встановлено в межах затверджених асигнувань на грошове забезпечення розміри посадових окладів особам офіцерського складу. Згідно додатку 2 до наказу встановлено посадові оклади:

- начальнику управління територіального командування - 1800-1900 грн.,

- першому заступнику начальника управління територіального командування - начальнику штабу, першому заступнику начальника управління - 1710-1810 грн.;

- заступнику начальника управління територіального командування - 1680-1780 грн.;

- першому заступнику начальника штабу, начальнику самостійного відділення - 1150-1200 грн.;

- заступнику начальника штабу, начальнику відділу військових та спеціальних перевезень, начальника відділення - 1080-1180 грн.

З матеріалів справи вбачається, що наказом начальника управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України (по стройовій частині) від 04.10.2011 року № 249 03.10.2011 позивач є таким, що почав виконання своїх обов`язків на посаді заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи та територіальної оборони управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України, з встановленим йому посадового окладу у максимальному розмірі 1180 гривень.

Згідно наказу від 09.10.2012 року начальника Головного управління - командувача внутрішніх військ МВС України № 128 о/с позивача, який мав військове звання підполковника, звільнено з військової служби в запас відповідно до п. 6 "б" ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за станом здоров`я з правом носіння військової форми одягу.

Наказом від 31.10.2012 року №253 начальника управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України (по стройовій частині) його виключено зі списків особового складу управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України та всіх видів забезпечення.

З набранням чинності Закону України "Про Національну гвардію України" (з 16.03.2014), втратив чинність Закон України "Про внутрішні війська Міністерства внутрішніх справ України", згідно п.3 Прикінцевих та перехідних положень якого головний орган військового управління Національної гвардії України, органи військового управління оперативно-територіальних об`єднань Національної гвардії України, військові частини і підрозділи з охорони важливих державних об`єктів та спеціальних вантажів, військові частини з охорони та оборони важливих державних об`єктів, військові частини і підрозділи з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, військові частини з охорони громадського порядку, підрозділи (загони) спеціального призначення, військові частини оперативного призначення, авіаційні військові частини, вищі навчальні заклади, навчальні військові частини (центри), бази, установи та заклади Національної гвардії України є правонаступниками відповідних органів військового управління, військових частин і підрозділів вищих навчальних закладів, навчальних військових частин, органів і підрозділів забезпечення, установ внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України без переоформлення актів на право постійного користування земельними ділянками та свідоцтв про право власності на нерухоме майно.

Відповідно до Положення про головний орган військового управління Національної гвардії України, затвердженого Указом Президента України від 28.03.2014 року №346/2014, головним органом військового управління Національної гвардії України є Головне управління Національної гвардії України.

Згідно з Положенням про орган військового управління оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, затвердженого наказом МВС України від 16.07.2014 року №681 органом військового управління оперативно-територіального об`єднання є територіальне управління Національної гвардії України. Територіальне управління Національної гвардії України забезпечує керівництво службово-бойовою, адміністративно-господарською, фінансовою та повсякденною діяльністю з`єднань, військових частин і підрозділів, що входять до складу оперативно-територіального об`єднання. Територіальне управління Національної гвардії України у своїй діяльності керується Конституцією України, Законом України "Про Національну гвардію України", іншими законами України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ України та інших центральних органів виконавчої влади, наказами, директивами, розпорядженнями та дорученнями командувача Національної гвардії України, а також цим Положенням.

На момент спірних правовідносин діяв Закон України "Про внутрішні війська Міністерства внутрішніх справ України", згідно якого внутрішні війська входили до системи МВС України. Внутрішні війська підпорядковувалися Міністру внутрішніх справ України. Безпосереднє управління внутрішніми військами здійснював командуючий цими військами.

Згідно Додатку 1 "Схема посадових окладів офіцерського складу Збройних Сил України, внутрішніх військ МВС та Держспецтрансслужби за основними посадами", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" розмір посадового окладу посади, яку займав позивач не передбачений.

Підпунктом 1 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання установлювати посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, - у розмірах, визначених затвердженими цією постановою схемами згідно з додатками 1-23 за аналогічними посадами.

Підпунктом 5 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання установлювати посадові оклади заступникам керівників структурних підрозділів, посади яких не передбачені цією постановою, на 3-7 відсотків нижче від визначеного схемою розміру посадового окладу відповідного керівника;

Як зазначено вище, на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" з 01.01.2008 наказом Командувача внутрішніх військ МВС України від 15.01.2008 року №7 "Про грошове забезпечення військовослужбовців внутрішніх військ" затверджено схеми посадових окладів осіб офіцерського складу внутрішніх військ у розмірах згідно з додатками 1-12 та встановлено в межах затверджених асигнувань на грошове забезпечення розміри посадових окладів особам офіцерського складу.

Згідно додатку 2 до наказу встановлено посадові оклади: начальнику управління територіального командування - 1800-1900 грн., першому заступнику начальника управління територіального командування - начальнику штабу, першому заступнику начальника управління - 1710-1810 грн.; заступнику начальника управління територіального командування - 1680-1780 грн.; першому заступнику начальника штабу, начальнику самостійного відділення - 1150-1200 грн.; заступнику начальника штабу, начальнику відділу військових та спеціальних перевезень, начальника відділення - 1080-1180 грн.

Судом встановлено, що відповідно до схеми посадових окладів, яка затверджена наказом Командувача внутрішніх військ МВС України від 15.01.2008 року №7 посаді позивача передують посади першого заступника начальника штабу, начальника самостійного відділення (1150-1200 грн.); заступника начальника управління територіального командування (1680-1780 грн.); першого заступника начальника управління територіального командування - начальника штабу, першого заступника начальника управління (1710-1810 грн.) та начальника управління територіального командування (1800-1900 грн.).

З системного аналізу викладеного вбачається, що посадовий оклад заступнику начальника штабу у розмірі 1080 - 1180 грн., є нижчим від визначеного цією схемою посадового окладу відповідного керівника, а саме: першого заступника начальника штабу, начальника самостійного відділення - 1150 - 1200 грн. в межах процентного відношення визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294.

Наказом МВС України від 15.06.2010 року №436 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України (діяла на момент спірних правовідносин), згідно пп.2.2.1 п.2.2 Розділу 2 якої посадові оклади особам офіцерського складу виплачуються залежно від займаних ними посад у розмірах, установлених додатком 1 до постанови №1294. Особам офіцерського складу, які обіймають посади, що не визначені в постанові №1294, посадові оклади виплачуються в розмірах, визначених у штаті військової частини відповідно до чинного законодавства.

Враховуючи, що посада позивача не передбачена Додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294, отже наказом Командувача внутрішніх військ МВС України від 15.01.2008 року №7 відповідно до пп. 1 п.5 згадуваної постанови в межах асигнувань, що виділялися на утримання, затверджена схема посадових окладів офіцерського складу управлінь територіальних командувань, серед яких передбачено посадовий оклад заступнику начальника штабу у розмірі 1080 - 1180 грн., що є нижчим від визначеного цією схемою посадового окладу відповідного керівника, а саме: першого заступника начальника штабу, начальника самостійного відділення - 1150 - 1200 грн.

З огляду на викладене, при прийнятті додатку №2 наказу командувача внутрішніх військ МВС України від 15.01.2008 №7 в частині установлення посадового окладу за посадами перший заступник начальника штабу у розмірі 1150-1200 грн. заступник начальника штабу у розмірі 1080-1180 грн. відповідачі діяли відповідно до згадуваних норм законодавства, а відтак позов в частині визнання протиправним дій та бездіяльності щодо не установлення посадового окладу за посадою начальника штабу управління територіального командування, зобов`язання установити розмір посадового окладу за посадою начальника штабу управління територіального командування з 01.01.2008 відповідно до абзацу 2 пп 1 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294; визнання протиправним та скасування додатку №2 наказу командувача внутрішніх військ МВС України від 15.01.2008 №7 в частині установлення посадового окладу за посадами перший заступник начальника штабу у розмірі 1150-1200 грн. заступник начальника штабу у розмірі 1080-1180 грн.; зобов`язання установити розміри посадових окладів за посадами: перший заступник начальника штабу, заступник начальника штабу, заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи та територіальної оборони, заступник начальника штабу з керівництва службою конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних управління територіального командування з 01 січня 2008 року відповідно до припису абзацу п`ятого пп 1 п 5 постанови Кабінету Міністрів Украйни від 07.11.2007 № 1294 (в редакції на час виникнення спору), а саме на 3-7 відсотків нижче від визначеного схемою розміру посадового окладу начальника штабу управління територіального командування є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Щодо позову в частині визнання протиправним та скасування наказу від 04.10.2011 № 249 в частині установлення ОСОБА_1 посадового окладу за посадою заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи та територіальної оборони управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України у розмірі 1180 грн., суд зазначає що вказаним наказом позивачу встановлено посадовий оклад у максимальному розмірі визначеному додатком №2 наказу командувача внутрішніх військ МВС України від 15.01.2008 №7, а відтак позов у вказаній частині не підлягає задоволенню.

Правомірність наказу від 04.10.2011 № 249 в частині установлення ОСОБА_1 посадового окладу за посадою заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи та територіальної оборони управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України у розмірі 1180 грн. прямо вказує на відсутність правових підстав для задоволення позову в частині зобов`язання установити ОСОБА_1 розмір посадового окладу за посадою заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи та територіальної оборони управління Центрального територіального командування внутрішніх військ МВС України з 03 жовтня 2011 року у максимальному розмірі від встановленого за займаною посадою посадового окладу відповідно до припису абзацу п`ятого підпункту 1 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 (в редакції на час виникнення спору), а саме на 3-7 відсотків нижче від визначеного схемою розміру посадового окладу начальника штабу управління територіального командування) та провести перерахунок грошового забезпечення з 03 жовтня 2011 року по 31 жовтня 2012 року та інших виплат складовою яких є посадовий оклад і виплатити різницю між перерахованою та фактично виплаченою сумою з урахування проведення її індексації відповідно до чинного законодавства України.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 72, ч. 2 ст. 73, ст. 76, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та з`ясованих судом обставин вбачається, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.І. Келеберда