Справа № 755/12292/17
Суддя: Савлук Т. В.
Дата ухвалення: 2018-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/755/63/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2018 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого - судді САВЛУК Т.В., розглянувши у в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, третя особа Публічне акціонерне товариство «Київський науково - дослідний інститут синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом» про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити певні дії,

встановив:

11 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва, як місцевого адміністративного суду, з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити певні дії, відповідно до заявлених позовних вимог просив суд:

«Визнати протиправною відмову Лівобережного об'єднання управління Пенсійного фонду України ОСОБА_1 в призначеній йому пенсії за віком на пільгових умовах у законодавчо встановленому розмірі, викладену з його листа від 13.06.2017 року за №4801/17 та зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах у законодавчо встановленому розмірі».

19 серпня 2017 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі в порядку скороченого провадження.

23 жовтня 2017 року Лівобережне об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві подало до суду заперечення на позов, просили відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у запереченні.

14 грудня 2017 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про розгляд адміністративного позову в загальному порядку у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесена зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Частиною 9 ст. 205 КАС України встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому проваджені у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вимоги Закону, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача та відповідача, у порядку письмового провадження, відповідно до вимог ст.ст. 194, 205 КАС України.

Розглянувши подані позивачем документи та наведені відповідачем підстави для відмови у задоволенні позову, які викладено у письмових запереченнях на позов, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для прийняття рішення у справі.

Судом встановлено, що 30 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення».

Листом від 13 червня 2017 року Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 30 травня 2017 року, повідомлено про неможливість визначення пільгового стажу, оскільки надана довідка від 15.02.1993 №ОК-27, видана КНИИ «СИНТЕКО», не може бути врахована для зарахування пільгового стажу, тому що не відповідає вимогам чинного законодавства. В довідці не вказано згідно якої постанови особа має право на пільгове призначення пенсії.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в поряду встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року за № 383 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок), визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 (із змінами, внесеними згідно з постановою КМУ № 920 від 05.07.2006 року).

Судом встановлено, що ОСОБА_1, згідно відомостей внесених до трудової книжки, копія якої міститься в матеріалах справи, працював на наступних посадах:

з 01 лютого 1985 року по 01 квітня 1985 року прийнятий на тимчасову роботу склодува по другому розряду в склодувну майстерню;

з 01 квітня 1985 року по 01 листопада 1986 року переведений на постійну роботу склодува по другому розряду в склодувну майстерню;

з 01 листопада 1986 року по 18 червня 1987 року присвоєний третій розряд склодува склодувної майстерні;

з 18 червня 1987 року по 11 листопада 1991 року присвоєний четвертий розряд склодува склодувної майстерні;

11 листопада 1991 року звільнений по ст. 36 п. 5 КЗП УССР по переводу в інститут біоорганічної хімії;

з 13 листопада 1991 року по 01 грудня 1991 року прийнятий на посаду склодува 4 розряду експлуатаційно-технічного відділу;

з 01 грудня 1991 року по 20 травня 1993 року присвоєний п'ятий розряд склодува;

з 20 травня 1993 року по 25 червня 1996 року присвоєний шостий розряд склодува відділу ЕТВ;

з 25 червня 1996 року по 01 липня 1999 року за підсумками атестації затверджений на посаді склодува шостого розряду експлуатаційно-технічного відділу;

з 01 липня 1999 року по 02 квітня 2007 року переведений на посаду склодува експлуатаційно-технічного відділу;

з 02 квітня 2007 року по 01 квітня 2012 року переведений на посаду склодува шостого розряду експлуатаційно-технічного відділу;

з 01 квітня 2012 року переміщений на посаду склодува шостого розряду до інженерно-експлуатаційного відділу Інституту.

Згідно із Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість у яких надає зайнятість у яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах" № 461 від 24 червня 2016 року особи, що виконують роботу, яка підпадає під Список № 1 або Список № 2 мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. З Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зазначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що були чинні на період роботи особи.

Відповідно до підрозділу 3 розділу 15 Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та пільгових розмірах, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 р., яка була чинною на період роботи позивача, до інших професій по виготовленню скла відносяться склодуви.

Згідно даних трудової книжки, позивач в період з 01 лютого 1985 року по 11 листопада 1991 року, з 13 листопада 1991 року по сьогодні працює на посаді склодува, пов'язаний з постійним піддувом та видуванням виробів.

Як роз'яснено у пункті 7 Роз'яснень Міністерства соціального захисту населення України та Міністерства праці України "Про порядок застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах" № 01- 3/406-02-2 від 10 травня 1994 року, у випадках, коли в Списках № 1 і 2 передбачені робітники, які виконують певні роботи, правом на пенсію на пільгових умовах користуються всі робітники незалежно від назви їх професії, які виконують ці роботи.

У п. 8 вищенаведених Роз'яснень, якщо до Списків включені професії робітників під загальною назвою, то право на пільгове пенсійне забезпечення мають робітники всіх найменувань цих професій, в тому числі головні, старші, їх помічники.

Відповідно до розділу 15 " Скляне і фарфоро-фаянсове виробництво" Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та пільгових розмірах, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956 р., до таких робіт відносяться професії по виготовленню скла.

Пунктом 20 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" від 12.08.1993 р. № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Пунктом 18 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відповідно до п. 23 Порядку документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Виходячи з обсягу доказів, які долучено позивачем до позовної заяви, позивач при зверненні із заявою про призначення пенсії надав необхідні документи для підтвердження спеціального трудового стажу такі як: трудова книжка та довідки, що підписані керівниками підприємств та скріплені печатками, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, в свою чергу орган, який призначає пенсію, при розгляді питання щодо підстав для призначення пенсії в разі наявності спірних питань та неточностей не позбавлений права звернутись до відповідного підприємства, установи, організації, де працювала особа.

Як роз'яснено у пункті 7 Роз'яснень Міністерства соціального захисту населення працювала особа, яка має право на пенсію, за додатковими або уточнюючими довідками, в той же час чинним законодавством не передбачено, що ненадання уточнюючої довідки є підставою для відмови у призначенні пенсії за віком особі, що звернулась із відповідною заявою до Управління Пенсійного фонду України та надала всі необхідні документи.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змвістом положень ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що на момент звернення до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві позивач мав всі законні підстави для призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в той же час відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, та перевірки доказів, які надано позивачем на підтвердження спеціального трудового стажу для призначення пільгової пенсії, у спосіб та в межах компетенції органу, який призначає пенсію, передбачений чинним законодавством.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 1 частини першої статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулось не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що в межах даного спору позивачем доведено факт порушення його права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тому визначаючи спосіб відновлення порушених прав позивача суд зобов'язує Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з 30 травня 2017 року, з урахуванням положень пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Виходячи з положень частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, третя особа Публічне акціонерне товариство «Київський науково - дослідний інститут синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом» про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити певні дії є обґрунтованим та таким, що піддягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з бюджетних асигнувань Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду у м. Києві на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.00 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями статей 19 Конституції України, ст.ст.13, 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року за №1173 "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та пільгових розмірах", п.18, 20, 23 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" від 12.08.1993 р. № 637, Постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 22 листопада 2005 року "Про затвердження Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (зі змінами та доповненнями), ст.ст. 2, 9, 72-77, 90, 241-246, 250, 262, 286 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, третя особа Публічне акціонерне товариство «Київський науково - дослідний інститут синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом» про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду у м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду у м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з 30 травня 2017 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду у м. Києві судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровським районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: