Справа № 825/2005/18
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 року м. Чернігів Справа № 825/2005/18

Чернігівський окружний адміністративний суд

під головуванням судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Пархомчука Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ст. 229 КАС України, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві Банк Михайлівський, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі- позивач, ОСОБА_1Г.) звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" щодо не включення рахунку ОСОБА_1 до переліку рахунків, за якими вкладники ПАТ "Банк Михайлівський" мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" внести зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей щодо рахунку №6102, що належить ОСОБА_1, на загальну суму 20100,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" протиправно не включено позивача до загального переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський", оскільки позивачем у вказаному банку відкрито поточний рахунок та внесена певна сума коштів.

22.05.2018 ухвалою суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

22.05.2018 від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" надійшов відзив, в якому представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що позивачем укладено договір позики з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", тому суму коштів, що обліковується на рахунках позивача, остання отримала на умовах Договору, та вони є сумою повернення позики, тому гарантії на відшкодування коштів на позивача не поширюються. Крім того, у відзиві зазначено про розгляд справи за відсутності представника.

Позивач в судове засідання не зявилась, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про розгляд справи. Відзив на позов, в установлений судом строк, не подав.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

03.04.2015 між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Банк Михайлівський" (надалі - ПАТ "Банк Михайлівський") укладений Договір № 980-054-000000154 банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту) ", відповідно до умов якого Банк по ініціативі Клієнта відкриває Клієнту на його ім'я поточний рахунок № 6102 для зберігання грошей Клієнта і здійснення розрахунково-касового обслуговування за допомогою платіжних інструментів, відповідно до вимог чинного законодавства України, умов цього договору та розпоряджень Клієнта, а Клієнт зобовязується оплачувати послуги Банку.

03.04.2015 між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський" укладений Договір №980-054-000074788 та передано кошти в сумі 14000,00грн строком до 01.10.2015, зі сплатою за користування коштами 31,85 річних, що складає 25% річних після утримання податку, що підтверджується квитанцією № 313740 від 03.04.2015 (а.с.7).При цьому умовами вказаного Договору передбачено, що ПАТ "Банк Михайлівський" повертає кошти у безготівковій формі на рахунок № 6102.

03.04.2015 позивачем внесено на поточний рахунок 100,00 грн., що підтверджуються квитанцією (а.с.18).

01.10.2015 позивач внесла кошти в розмірі 1000,00 грн. на поточний рахунок банку, що підтверджується квитанцією № 5343 від 01.10.2015 (а.с. 20).

08.02.2016 позивачем внесено на поточний рахунок 5000,00 грн., що підтверджуються квитанцією (а.с.23).

Таким чином, загальна сума коштів, що внесена позивачем до ПАТ "Банк Михайлівський" складає 20100,00 грн.

31.03.2016 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" (надалі - ТОВ "Інвестиційно- розрахунковий центр") укладено Договір № 980-054-000213872 (з виплатою процентів щомісячно), за умовами якого позивач передала ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим Договором, а ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" зобов'язався повернути їй кошти та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених цим Договором.

Відповідно до п. 1.2 Договору ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" прийняв від позивача у власність кошти в сумі 20000,00 грн., розмір процентів за користування коштами - ставка: 33.54 % річних, що складає 27 % річних після утримання податку з таких процентів, у порядку та строки, передбачені Договором.

19.05.2016 з рахунку ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на рахунок позивача перераховано 20000,00 грн з призначенням платежу повернення коштів згідно з Договором № 980-054-000213872 від 31.03.2016 та 280,32 грн. з призначенням платежу оплата процентів по Договору№ 980-054-000213872 від 31.03.2016.

Дані обставини підтверджуються виписками по особовому рахунку з 19.05.2016 по 31.10.2016, які містяться в матеріалах справи.

З 23.05.2016 у ПАТ "Банк Михайлівський" запроваджено тимчасову адміністрацію.

З 13.07.2016 розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 265 від 24.01.2017 призначено уповноважену особу Фонду ОСОБА_2.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 383 від 08.02.2018 призначено уповноважену особу Фонду ОСОБА_3.

03.11.2017 позивач звернулася до Уповноваженою особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" із заявою про включення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по Договору № 980-054-000074788 від 31.03.2016.

За результатами розгляду заяви, ПАТ "Банк Михайлівський" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повідомив позивача, що договір № 980-054-000074788 від 31.03.2016 укладено безпосередньо з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", без участі ПАТ "Банк Михайлівський" як повіреного. Отже, вказаний Договір не відповідає вимогам Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" за своїм суб'єктним складом. З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для включення інформації про ОСОБА_4 до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду (а.с.27).

За таких обставин позивач звернулася до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів у спосіб, визначений в адміністративному позові.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Пунктами 1.24, 1.30 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001 № 2346-III (надалі - Закон № 2346-III) визначено, що переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачу йому у готівковій формі; платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Так, суд встановив, що між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський" укладений Договір № 980-054-000074788 та передано кошти в загальній сумі 20100,00 грн.

31.03.2016 між позивачем та ТОВ "Інвестиційно- розрахунковий центр" укладено договір № 980-054-000213872 (з виплатою процентів щомісячно), за умовами якого позивач передала ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" у власність грошові кошти в розмірі 20000,00 грн.

19.05.2016 з рахунку ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на рахунок позивача перераховано суму 20000,00 грн з призначенням платежу повернення коштів згідно з Договором № 980-054-000213872 від 31.03.2016 та суму 280,32 грн. з призначенням платежу оплата процентів по Договору№ 980-054-000213872 від 31.03.2016.

Вказана обставина сторонами не заперечується.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 № 4452-VI (надалі - Закон № 4452-VI) Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Частинами першою та третьою статті 26 цього ж Закону передбачено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 цього Закону уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Згідно з частиною п'ятою статті 27 Закону № 4452 протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За змістом пункту 4 частини другої статті 37 названого Закону уповноваженій особі, серед іншого, надано право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Водночас відповідно до частини другої та пункту 1 частини четвертої статті 38 Закону № 4452 протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

За статтею 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором.

Згідно Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління НБ України № 516 від 03.12.2003, залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунка; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката або договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Приписами пункту 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452 визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Таким чином, перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів) укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину.

Суд звертає увагу на те, що Договір № 980-054-000213872 від 31.03.2016 укладений між ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та позивачем, а відповідні транзакції вчинені 19.05.2016 саме на умовах цього договору.

ПАТ "Банк Михайлівський", виконуючи розрахунковий документ ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на переказ коштів на користь позивача, не набув прав на кошти, які переказувались, а тому ПАТ "Банк Михайлівський" не є стороною переказу коштів, а є лише виконувачем своїх зобов'язань за договорами банківського рахунку перед клієнтом, в даному випадку перед ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", забезпечуючи рух коштів від ініціатора до отримувача переказу, тобто позивача.

Списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004, згідно пункту 1.4 Глави 1 якої розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Таким чином, договір, який укладений між позивачем та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", за своєю природою та змістом не є розрахунковим документом.

Договір про обслуговування банком банківського рахунку передбачає право банка відмовити у проведенні розрахункових та касових операцій при наявності фактів, що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, умов цього договору та банківських правил оформлення розрахункових, касових документів, заяв, доручень і строків їх подання до банку.

ПАТ "Банк Михайлівський" при проведенні розрахункових операцій зазначених фактів не було встановлено, а отже, операції по перерахунку коштів відповідали діючому законодавству України.

Так, умовами Договору № 980-054-000213872 від 31.03.2016, укладеного між ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та позивачем передбачено можливість дострокового повернення коштів.

Суд також звертає увагу на те, що 19.11.2016 набрали чинності положення пункту 15 Прикінцевих Положень Закону України № 4452-VI, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зобов'язаний ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняну до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" розпочати за рахунок коштів Фонду у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв'язку з їх прирівнянням до вкладників.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не надано суду доказів повідомлення позивача під розпис про непоширення на кошти, що були ним залучені на виконання умов Договору№ 980-054-000213872 від 31.03.2016 у розмірі 20000,00 грн. гарантій, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Також, суд зазначає, що вкладом у розумінні статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" від 07.12.2000 № 2121-III є кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

При вирішенні даної справи суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в п. 50 рішення від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України", в якому ЄСПЛ зокрема зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним.

У розумінні статті 177 ЦК України грошові кошти позивача є об'єктом його майнових прав, відтак, ці права відповідно до вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, практики ЄСПЛ та статті 41 Конституції України є непорушними доки, на переконання суду, не буде досягнуто справедливого балансу між порушенням таких прав та суспільним інтересом.

В той же час, відповідачами належними та допустимими доказами не доведено існування вказаного балансу та відсутність майнових прав позивача на кошти, що є предметом даного спору.

Суд позбавлений можливості в межах спору надавати оцінку діям працівників банку, однак, визначальним при вирішенні справи є недоведеність відповідачами у порядку частини другої статті 77 КАС України факту неналежності внесених коштів позивачу.

В свою чергу вкладником, згідно з пунктом 4 частини першої статті 2 Закону № 4452, є фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Отже, передбачені Законом № 4452 гарантії за вкладом поширюються на осіб, які мають правовий статус вкладника неплатоспроможного банку (у розумінні статті 2 Закону № 4452). Такий статус, з-поміж іншого, передбачає наявність вкладу, залученого, зокрема на умовах договору банківського рахунка.

Зважаючи на викладене та ту обставину, що станом на дату запровадження в банку тимчасової адміністрації кошти позивача знаходились на його рахунках в банку, суд приходить до висновку про наявність у позивача, гарантованого статтею 26 Закону № 4452, права на отримання цих коштів.

Пунктом 5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 передбачено, що уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, зокрема, такі переліки:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення.

Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Отже, у разі наявності підстав для включення даних про рахунок вкладника, який раніше не був включений до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду відповідне доповнення до переліку.

Враховуючи наведене, суд вважає, зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно рахунка позивача, відкритого у ПАТ "Банк Михайлівський", у межах гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами.

За таких обставин, оскільки бездіяльністю відповідача були порушені, гарантовані частиною першою статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", права позивача на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, то вимоги позивача, є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Підстави для повернення судового збору відсутні, оскільки позивач звільнений від його сплати за подання позову.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (вул. Магістрацька, 13/31, м. Чернігів, 14000) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві Банк Михайлівський (вул. Прорізна, 8, м. Київ, 01601), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових стрільців, 17, м. Київ, 04073) про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" щодо не включення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до загального переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, інформацію по рахунку №6101, що належить ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на загальну суму 20100,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду в строки, визначені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 18.06.2018.

Суддя І.І. Соломко