Справа № 820/439/18
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

04 червня 2018 р. справа №820/439/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.

за участю: позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області в частині позовних вимог про зобов'язання зробити перерахунок та виплату пенсії за період з 01.10.2015 по 30.06.2016, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зробити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, з 01.10.2015 на підставі довідки №10.1-39-34 від 23.03.2016 з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про розмір грошового забезпечення виходячи з розрахунку 74% від грошового забезпечення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.05.2018 по даній справі, керуючись положеннями ст. 247 КАС України, відмовлено у задоволенні частини позовних вимог про зобов'язання відповідача зробити перерахунок та виплату пенсії з 01.07.2016, на підставі довідки від 23.03.2016 №10.1-39-34, з розрахунку 74% від грошового забезпечення. Щодо інших позовних вимог в частині зобов'язання відповідача зробити перерахунок та виплату пенсії з 01.10.2015 по 30.06.2016, на підставі довідки від 23.03.2016 №10.1-39-34, з розрахунку 74% від грошового забезпечення, продовжено розгляд справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач здійснив перерахунок пенсії на підставі постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.11.2016. Також позивач зазначив, що на виконання вказаної постанови суду відповідачем здійснено перерахунок пенсії з розрахунку 70% грошового забезпечення (вислуга років 28), проте при виході на пенсію позивачу було встановлено 74% грошового забезпечення (вислуга років 28). У зв'язку з чим позивач звернувся до Пенсійного фонду для перерахунку пенсії з розрахунку 74% грошового забезпечення. Проте, листом відповідач відмовив у перерахунку грошового забезпечення (вислуга років 28) в розмірі 74%, оскільки згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служб, та деяких інших осіб», розмір пенсії обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. З вказаними обставинами позивач не погоджується, через що звернувся до суду.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача ОСОБА_3 через канцелярію суду надійшов письмовий відзив на позов, в якому представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідачем вже здійснено перерахунок пенсії позивачу з 01.10.2015 на підставі довідки від 23.03.2016 №10.1-39-34, на виконання постанови суду від 01.11.2016 по справі №638/15536/16а. Водночас, представник відповідача зазначив, що відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служб, та деяких інших осіб», розмір пенсії обчислений відповідно до цієї статті не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Позивач - ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача - ОСОБА_2 заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмовому відзиві обставини.

Заслухавши пояснення позивача представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

З огляду на те, що рішеннями Харківського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 по справі №638/17727/17 та відповідно від 15.05.2018 по даній справі № 820/439/18, вже вирішено спір між ОСОБА_1 та ГУ ПФ України в Харківській області в частині позовних вимог про зобов'язання відповідача зробити перерахунок та виплату пенсії з 01.07.2016, даним судовим рішенням суд надає оцінку спірним правовідносинами, що виникли в період з 01.10.2015 по 30.06.2016.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1М.) проходив військову службу у Державному підприємстві обслуговування повітряного руху України.

Згідно матеріалів справи, позивач отримував відповідно до вимог законодавства грошове забезпечення військовослужбовця.

Відповідно до Витягу з наказу Міністерства оборони України від 14.10.2013 №343, ОСОБА_1 звільнений з військової служби за станом здоровя у запас. Також у вказаному наказі визначено, що вислуга років у Збройних Силах склала календарна 25 років 02 місяці, пільгова 28 років 02 місяці (а.с.7).

Наказом Дніпропетровського регіонального структурного підрозділу від 25.10.2013 №1060/вс ОСОБА_1 звільнено з посади заступника керівника польотів районного диспетчерського центру Дніпропетровського РСП з 25.10.2013 (а.с.8).

З матеріалів пенсійної справи судом встановлено, що позивач отримує пенсію як військовослужбовець відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з розрахунку 74% грошового забезпечення (вислуга років 28).

Судом встановлено, що позивач звертався до ГУ ПФУ в Харківській області з заявою для перерахунку пенсії на підставі довідки від 23.03.2016 №10.1-39-34.

Проте, ГУ ПФУ в Харківській області відмовлено у перерахунку позивачу пенсії.

Не погодившись з вказаними обставинами, позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ГУ ПФ України в Харківській області про зобовязання вчинити певні дії.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.11.2016 по справі №638/15536/16-а позов задоволено. Зобовязано ГУПФУ в Харківській області зробити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2015 на підставі довідки від 23.03.2016 № 10.1-39-34 з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про розмір грошового забезпечення. Зазначена постанова набрала законної сили на підставі ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2017 по справі №638/15536/16-а у звязку з поверненням апеляційної скарги заявнику.

На виконання вказаної постанови суду ГУПФУ в Харківській області здійснило перерахунок пенсії.

Як вбачається з довідки щодо перерахунку пенсії з пенсійної справи № ОСОБА_1, перерахунок пенсії позивача відповідачем здійснено з розрахунку 70% грошового забезпечення (вислуги років 28).

Судом встановлено, що у звязку з вказаними обставинами позивач звернувся до ГУПФУ в Харківській області.

Листом ГУПФУ в Харківській області від 06.12.2017 №2879/К-14 (а.с.18) позивача повідомлено про те, що останній отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Також у вказаному листі зазначено, що згідно ст. 13 Закону максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Отже, перерахунок пенсії на виконання постанов Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.11.2016 по справі №638/15536/16-а та від 02.08.2017 по справі №638/6363/17, проведено Головним управлінням на підставі довідок про грошове забезпечення, виданих Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, з урахуванням вимог ст. 13 Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» установлено з 1 липня 2012 року підвищення до пенсій, призначених до зазначеної дати відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», крім пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, у розмірі 11 відсотків пенсій, обчислених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону, збільшивши його з 1 вересня 2012 року до 23 відсотків та з 1 січня 2013 року до 35 відсотків розміру пенсій.

При цьому, абзацом 2 п. 1 1 вказаної постанови Кабінету Міністрів України № 355 визначено, що розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону з урахуванням доплат до попередніх розмірів пенсій згідно з пунктом 4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. № 45 (Офіційний вісник України, 2008 р., № 12, ст. 301), та підвищень, передбачених абзацом першим цього пункту, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (Офіційний вісник України, 2007 р., № 86, ст. 3148; 2010 р., № 9, ст. 454), за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 1 квітня 2012 року.

Спір у даній справі виник з приводу правомірності розрахунку розміру підвищення до пенсії виходячи з визначення його максимального розміру у відповідності до умов, передбачених абзацом другим пункту 1 вказаної постанови Кабінету Міністрів України № 355.

Аналіз положень постанови Кабінету Міністрів України № 355 свідчить, що максимальний розмір підвищення до пенсії, обчисленої відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не може перевищувати різницю між розміром пенсії, що виплачується особі, та розміром пенсії, обчисленої з грошового забезпечення за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 1 квітня 2012, тобто в даному випадку станом на момент призначення позивачу пенсії.

Таким чином, суд вважає, що базою для розрахунку максимального розміру пенсії з урахування суми підвищення є довідка про розмір грошового забезпечення, визначеного відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 станом на момент призначення позивачу пенсії.

Відповідно до ч.2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції, що діяла на час призначення пенсії ОСОБА_1, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Законом від 27.03.2014 №1166-VІІ, який набрав чинності з 01.04.2014, внесено зміни до статті 13 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема змінено у відсотках розмір грошового забезпечення.

Так, відповідно до ч.2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у редакції Закону №1166-VІІ, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Таким чином, з 01.04.2014 положення ч2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо визначення максимального розміру пенсії за вислугу років 90% відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №1166-VІІ.

З урахуванням наведеного, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом №1166-VІІ зміни до частини другої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Крім того, суд зазначає, що вирішуючи питання про застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсязі існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 03.04.2018 по справі №175/1665/17, від 24.04.2018 по справі №686/12623/17, а також в постановах Верховного Суду України від 10.12.2013 по справах № 21-420а13, № 21-348а13, від 17.12. 2013 по справі № 21-445а13.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при розрахунку розміру підвищення до пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України №355 максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового утримання станом на 26.10.2013, але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про зобов'язання ГУ ПФ України в Харківській області зробити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, з розрахунку 74 % від грошового забезпечення за період з 01.10.2015 по 30.06.2016, на підставі довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про розмір грошового забезпечення від 13.12.2016 №10.1-39-34, є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, суд присуджує позивачу з Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору у розмірі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією від 22.01.2018 №0.0.945989909 (а.с.4).

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 247, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області в частині позовних вимог про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зробити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1), з розрахунку 74 % від грошового забезпечення за період з 01.10.2015 по 30.06.2016, на підставі довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про розмір грошового забезпечення від 13.12.2016 №10.1-39-34.

Стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 ((РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14 червня 2018 року.

Суддя Л.М. Мар'єнко