Справа № 826/15734/17
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2018-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 червня 2018 року № 826/15734/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П. розглянувши заяву про розгляд справи за правилами спрощеного провадження по справі

за позовомВідкритого акціонерного товариства «Завод «Квант»
ДоГоловного управління ДФС у місті Києві
провизнання протиправними та скасування рішення про опис майна податкову заставу від 19.08.2017 р. № 66002-17 та податкової вимоги від 19.08.2017 р. №66002-17
В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство «Завод «Квант» звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішення про опис майна податкову заставу від 19.08.2017 р. № 66002-17 та податкової вимоги від 19.08.2017 р. №66002-17.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 06.12.2017 р. провадження по справі відкрито суддею Дегтярьовою О.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 05.02.2018 р. справу прийнято до провадження суддею Васильченко І.П.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сума податкового боргу згідно оскаржуваної податкової вимоги сформована на підставі неузгоджених грошових зобов'язань, що є порушенням норм податкового законодавства, а тому така вимога відповідача та рішення про опис майна у податкову заставу є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідачем надано суду відзив на позов, в якому він заперечує проти позовних вимог та просить суд відмовити в його задоволенні, з огляду на відповідність спірних рішень вимогам чинного законодавства.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідачем надіслано позивачу податкову вимогу форми "Ю" від 19.08.2017 р. № 66002-17, якою повідомлено позивача, що станом на 18.08.2017 р. сума податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями становить 656 965,46 грн., у тому числі: з земельного податку з юридичних осіб 631 047,79 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 0,00 грн., пеня - 25 917,67грн.; та попереджено, що, починаючи з 28.01.2017, на будь-яке майно платника податків, яке перебуває у його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу, а також на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому, розповсюджується право податкової застави, а на суму податкового боргу нараховується пеня та штрафи, визначені Податковим кодексом України.

Відповідно до рішення відповідача про опис майна у податкову заставу від 19.08.2017 р. № 66002-17 на підставі статті 89 Податкового кодексу України вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності ВАТ «Завод «Квант», а у разі, якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша суми податкового боргу - також того майна, права власності на яке він набуде у майбутньому.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Пункт 59.3 статті 59 Податкового кодексу України встановлює, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Згідно з пунктом 59.4 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Таким чином, необхідною підставою для надсилання податкової вимоги та опису майна у податкову заставу є наявність у платника податкового боргу.

При цьому за визначенням підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що до загальної суми заборгованості, згідно спірної вимоги, контролюючим органом включено суми заборгованості нараховані відповідачем на підставі податкових повідомлень-рішень від 21.08.2009 р. № 0, від 26.09.2016 р. № 009240, від 30.06.2016 р. № .

Згідно з пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

У зв'язку з цим та відповідно до положень пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України грошове зобов'язання, визначене у податковому повідомленні-рішенні в силу закону вважається неузгодженим та, відповідно, не набуло статусу податкового боргу.

Відповідно до пункту 57.3. статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Судом встановлено, що податкові повідомлення - рішення від 26.09.2016 р. № 009240, від 30.06.2016 р. № оскаржуються позивачем у судовому порядку.

Відтак, податковий борг, який увійшов до складу податкової вимоги, виник на підставі вищевказаних податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що сума визначена податковою вимогою не являється податковим боргом, оскільки позивачем, у встановлений законом строк, розпочато процедуру оскарження податкових повідомлень-рішень, а отже грошові зобов'язання вважаються неузгодженими.

Разом з цим, суд звертає увагу, що частина заборгованості, згідно податкового повідомлення-рішення від 21.08.2009 р. № 0 є узгодженою, з огляду на відсутність доказів оскарження такого рішення, однак, враховуючи, що суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, суд доходить висновку про повне скасування податкової вимоги від 19.08.2017 р. №66002-17 та прийнятого та її підставі рішення про опис майна податкову заставу від 19.08.2017 р. № 66002-17.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до частини 2 статті 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності та пояснення сторін, суд доходить висновку, що відповідачем не доведена правомірність свого рішення, у зв'язку із чим адміністративний позов ВАТ «Завод «Квант» підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати підлягають відшкодуванню повністю.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 77, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов Відкритого акціонерного товариства «Завод «Квант» (03022, м. Київ, вул. Трутенка, 2) задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у місті Києві від 19.08.2017 р. № 66002-17.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у місті Києві про опис майна у податкову заставу від 19.08.2017 р. № 66002-17.

Присудити на користь Відкритого акціонерного товариства «Завод «Квант» (03022, м. Київ, вул. Трутенка, 2) судові витрати в сумі 9 854,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у місті Києві (04116, м.Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19).

Рішення суду відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко