Справа № 522/7589/17
Суддя: Бойчук А. Ю.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/7589/17
Провадження № 2а/522/452/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А.Ю.

за участю секретаря Іскрич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції у м. Дніпро, інспектора 4 роти 4 батальйону капрала поліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції у м. Дніпро, інспектора 4 роти 4 батальйону капрала поліції ОСОБА_2, згідно якого просив:

-визнати дії інспектора 4 роти 4 батальйону капрала поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови серії ПС2 № 089110 від 03.08.2016 року про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 гривень за порушення ст. 122 ч. 2 КУпАП незаконним.

-визнати постанову серії ПС2 № 089110 від 03.08.2016 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03.08.2016 року о 13 годині 55 хвилин рухаючись по вул. Канатна в бік вулиці Піроговської став відчувати запаморочення та втому. Знизив швидкість руху та перестроївшись в крайню праву смугу зателефонував доктору ОСОБА_3, особистому лікарю. Позивачу стало зле, оскільки піднявся тиск згідно з «Консультаційним висновком» отриманим відразу після інциденту.

Почавши розмову з лікарем, почув номер свого транспортного засобу і вимогу зупинитись від працівників поліції. Зупинившись, до нього підійшов полісмен, незрозуміло відрекомендувавшись назвав себе капралом поліції. Він повідомив, що позивач порушив правила дорожнього руху «під час руху користувався засобом звязку, тримаючи його в руці, витребував водійське посвідчення та наголосив, що зараз позивача буде притягнуто до адміністративної відповідальності.

Позивач зазначив, що незважаючи на своє погане самопочуття, вийшовши з транспортного засобу, ковтаючи таблетку «Валідолу», підійшовши до поліцейського, показав пенсійне посвідчення № 170884 від 19.07.2000 року та посвідчення серія А № 125038 від 06.12.2000 року учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також показав свій мобільний телефон, у якому останні виклик був зроблений абоненту «ОСОБА_3 мой Доктор» та час виклику.

Проте, як зазначив позивач, незважаючи на вищевикладені обставини, поліцейським складено протокол та звинувачено його у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає таке притягнення до адміністративної відповідальності необґрунтованим, а постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, від представника надійшла заява, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду адміністративної справи повідомлявся належним чином.

Від відповідача на адресу суду надійшов письмовий відзив до позову, згідно якого останній просив у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі. При цьому посилаючись на те, що позивач не заперечує проти інкримінованого йому правопорушення. Крім того, зазначив, що посилання позивача на крайню необхідність є безпідставними, оскільки позивач, почуваючи себе погано, повинен був зупинитися біля правого краю узбіччя, прийняти ліки та зателефонувати до лікаря, а не створювати своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху та робити вищевказані дії за кермом.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 03.08.2017 року інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровськ було винесено постанову серії ПС2 № 089110 від 03.08.2016 року, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відповідно до вказаної постанови про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 089110 від 03.08.2016 року позивач керуючи автомобілем марки «Infiniti Q7», д.н.з. ВН 2128СТ, рухаючись по вул. Канатній, у м. Одесі, приблизно о 13 годині 55 хвилин користувався засобами звязку, тримаючи їх у руці, чим порушив вимоги п. 2. (д) та п. 1.3. Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Положеннями п. 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 Правил дорожнього руху України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Будь-яка розбіжність із положеннями Правил, відхилення від їх вимог може порушити встановлений порядок дорожнього руху і створити загрозу для його безпеки.

Згідно з п. 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.9. «д» водієві забороняється піч час руху транспортного засобу користуватися засобами звязку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового і завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються , протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580- VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Слід зазначити, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обовязок субєкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обовязок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Тож, обов'язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Частиною 4 статті 161 КАС України встановлено, що позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Позивач не надав жодних доказів, які спростовували б факт порушення ним ПДР України.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 не заперечує того, що розмовляв по телефону за кермом, обґрунтовуючи свої дії посиланням на крайню необхідність, а саме те, що в нього під час керування автомобілем сталося запаморочення та виникла необхідність проконсультуватися з лікарем.

Суд критично ставиться до таких пояснень позивача та погоджується з позицією відповідача щодо необхідності вчинення вищенаведених дій тільки після зупинки транспортного засобу, оскільки ОСОБА_1 своїми діями, створив загрозу безпеці дорожнього руху, чим порушив п. 2.9. «д» ПДР та за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 18 КпАП України не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Разом з тим, позивач не надав суду будь-яких належних доказів та не заявляв клопотань про їх витребування судом на підтвердження того, що він порушив Правила дорожнього руху в стані крайньої необхідності. Сам факт порушення правил дорожнього руху позивач визнає.

Встановлено, що інспектор патрульної поліції, виконуючи свої службові повноваження, здійснював патрулювання зазначеної у постанові ділянки дороги.

Винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідало вимогам закону та посадових інструкцій і було спрямоване на дотримання безпеки дорожнього руху.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ПС2 № 089110 від 03.08.2016 року року стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесена відповідачем правомірно, у звязку з чим, підстав для задоволення позовних вимог не має.

Керуючись: ст.ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 139, 242-246, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції у м. Дніпро, інспектора 4 роти 4 батальйону капрала поліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасниками справи, які не були присутні в судовому засіданні, рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: А.Ю. Бойчук