Справа № 808/1002/18
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

12 червня 2018 року (11 год. 55 хв.)Справа № 808/1002/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Конишевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бойко К.О.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1,ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАГА ДОНБАС» (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Горького, 45)

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАГА ДОНБАС» (далі позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати висновок щодо повноти декларування податку на додану вартість протиправним і скасувати податкові повідомлення рішення № та № від 02.11.2017.

Ухвалою суду від 28.03.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 24.04.2018.

У підготовчому засіданні 24.04.2018 відкладалося підготовче засідання на 23.05.2018.

У підготовчому засіданні 23.05.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 07.06.2018.

У звязку із перебуванням судді Конишевої О.В. в період з 06.06.2018 по 08.06.2018 у відрядженні судове засідання відкладалося на 12.06.2018.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, зокрема зазначив, що ним були надані всі необхідні документи та пояснення, що підтверджують правомірність формування податкового кредиту по взаємовідносинами з ТОВ «Проект-Актив», ТОВ «ОСОБА_4 Україна», ТОВ «Тантал ЛТД» (до перереєстрації ТОВ «Арвін Груп»), ТОВ «Юніон СТ». Вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення порушує права та охоронювані законом інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАГА - ДОНБАС» у сфері публічно-правових відносин, позов просить задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях на позовну заяву, зокрема зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті з додержанням вимог діючого законодавства. В задоволені позовної заяви просить відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАГА-ДОНБАС» є юридичною особою, яка зареєстроване Бердянським міським управлінням юстиції Запорізької області, про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію№ 1 013636 від 16.11.2005 . Товариство з 17.11.2005 взято на податковий облік в органах держаної податкової служби за номером 4699, з 14.11.2014 року Товариство перереєстровано до Бердянської обєднаної державної податкової інспекції з Маріупольської ОДПІ (Північне відділення). Товариство є платником податку на прибуток та податку на додану вартість.

На підставі наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 04.09.2017 № 2319 у період з 07.09.2017 по 13.09.2017 проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за 2015, 2016 рік та податку на додану вартість за квітень, травень, червень 2015 року, лютий, березень, квітень 2016 року при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з: ТОВ «Проект-Актив» (39379760) у квітні, травні, червні 2015 року; ТОВ «ОСОБА_4 Україна» (39729475) у лютому 2016 року; ТОВ «Тантал ЛТД»/до перереєстрації ТОВ «Арвін Груп» (39988136) у березні 2016 року; ТОВ «Юніон СТ» (39924706) у березні, квітні 2016 року.

За результатами перевірки ГУДФС складено ОСОБА_1 від 28.09.2017 № 524/08-01-14-14/33905379 про результати позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАГА-ДОНБАС» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за 2015, 2016 рік та податку на додану вартість.

Перевіркою встановлено наступні порушення:

- п. 44.1, 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПКУ, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 357198 грн. (за 2015 146448 грн., за 2016 210750 грн.);

- п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.2, п.198.3, п. 198.5 ст. 198, п.200.1, п. 200.2 ст.200 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 396887 грн., у тому числі:

квітень 2015 року в сумі 54614 грн.,

травень 2015 року в сумі 73298 грн.,

червень 2015 року в сумі 37808 грн.,

лютий 2016 року в сумі 57500 грн.,

березень 2016 року в сумі 126667 грн.,

квітень 2016 року в сумі 50000 грн.

З викладеними в акті перевірки висновками Позивач не погодився та подав заперечення на акт, за результатами розгляду якого відповідачем 30.10.2017 було відмовлено.

На підставі ОСОБА_1 перевірки від 28.09.2017 № 524/08-01-14-14/33905379 ГУДФС складено податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 з податку на прибуток приватних підприємств - з урахуванням штрафних санкцій на 409885,50 грн. і № НОМЕР_2 з податку на додану вартість - з урахуванням штрафних санкцій на 496108,75 грн.

Вважаючи прийняті відповідачем податкові повідомлення - рішення від 02.11.2017 № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 протиправними позивач звернувся до суду із позовом про їх скасування.

Судом встановлено, що позивач за перевіряємий період мав фінансово - господарські операції з ТОВ «Проект-Актив», ТОВ «ОСОБА_4 Україна», ТОВ «Тантал ЛТД» (до перереєстрації ТОВ «Арвін Груп»), ТОВ «Юніон СТ».

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Проект-Актив» (), суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як встановлено матеріалами справи позивач у квітні, травні, червні 2015року мав фінансово - господарські операції з ТОВ «Проект-Актив» ().

Між ТОВ «ЛАГА-ДОНБАС" і ТОВ «ПРОЕКТ-АКТИВ» укладений Договір поставки № 4/15 від 15.04.2015. Відповідно до укладеного договору постачальник зобовязаний передати товар у власність покупця товар, а покупець прийняти його на умовах договору. Умови поставки самовивіз. Після прийняття товару покупець зобовязаний здійснити у безготівковій формі оплату на поточний рахунок Постачальника. Товариством укладено з ФОП ОСОБА_5 договір транспортно-експедиторських послуг № 16 від 01.01.2015. Згідно платіжних доручень - за послуги перевезення здійснена оплата.

Реальність господарських операцій підтверджуються первинними документами, а саме: заявками на транспортне обслуговування та акти прийому-передачі робіт.

Крім того, на підтвердження господарських операцій позивачем до матеріалів справи надані накладні, згідно яких здійснювалось відвантаження товару, виписані ТОВ «ПРОЕКТ-АКТИВ» на користь ТОВ «ЛАГА-ДОНБАС».

Взаємовідносини з зазначеним контрагентом у квітні, травні, червні 2015 року відображені в бухгалтерському обліку по рахунках 631, 631-31 «оплата за ТМЦ»; оприбуткування матеріалів, визначення суми ПДВ; протягом 2015 року здійснювалось погашення кредиторської заборгованості.

Відповідно до платіжних доручень позивача на користь ТОВ «ПРОЕКТ-АКТИВ» здійснено декілька оплат, що підтверджується матеріалами справи.

На підтвердження взаємовідносин ТОВ «ПРОЕКТ-АКТИВ» виписано на користь позивача податкові та видаткові накладні протягом квітня-червня 2015 року, які підписані директором ТОВ «ПРОЕКТ-АКТИВ».

Згідно наданої оборотно-сальдової відомості по рахунку № 201 у квітні червні 2015 року від ТОВ «ПРОЕКТ-АКТИВ» оприбутковувалась крупа гречана і крупа рисова; у виробництво списано крупу гречану, крупу рисову; згідно інвентаризаційних відомостей - станом на 30.06.2015 Товариство мало залишки крупи гречаної, крупи рисової, яку отримано від ТОВ «Проект-Актив».

До матеріалів справи позивачем також було надано до перевірки висновок ДСЕЕ № 05.03.02-03/79177 від 16.12.2014 року.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Свідоцтво платника ПДВ ТОВ «ПРОЕКТ-АКТИВ» анульовано за ініціативою органу ДФС у вересні 2015 року, однак поставки на користь позивача відбувались у квітні, травні, червні 2015 року.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «ОСОБА_4 Україна» (), суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Між ТОВ «ЛАГА-ДОНБАС" і ТОВ «НАМБЕР ВАН УКРАЇНА» укладений Договір поставки № 29/12 від 29.12.2015. Відповідно до укладеного договору постачальник зобовязаний передати товар у власність покупця товар, а покупець прийняти його на умовах договору. Умови поставки самовивіз. Після прийняття товару покупець зобовязаний здійснити у безготівковій формі оплату на поточний рахунок Постачальника.

Товариством укладено з ФОП ОСОБА_5 договір транспортно-експедиторських послуг № 16 від 01.01.2015 року. До матеріалів справи позивачем надані заявки на транспортне обслуговування та акти прийому-передачі робіт. Згідно платіжних доручень - за послуги перевезення здійснена оплата.

На підтвердження господарських операцій позивачем до матеріалів справи надані накладні, згідно яких здійснювалось відвантаження товару, виписані ТОВ «НАМБЕР ВАН УКРАЇНА» на користь ТОВ «ЛАГА-ДОНБАС».

Взаємовідносини з зазначеним контрагентом відображені в бухгалтерському обліку по рахунках 631, 631-31 «оплата за ТМЦ»; оприбуткування матеріалів, визначення суми ПДВ; здійснювалось погашення кредиторської заборгованості.

Відповідно до платіжних доручень Товариства - на користь ТОВ «НАМБЕР ВАН УКРАЇНА» здійснено оплати, що підтверджується матеріалами справи.

На підтвердження взаємовідносин «НАМБЕР ВАН УКРАЇНА» виписано на користь Товариства податкові та видаткові накладні протягом лютого 2016 року, які підписані директором ТОВ «НАМБЕР ВАН УКРАЇНА».

Згідно наданої оборотно-сальдової відомості по рахунку № 201 від ТОВ «НАМБЕР ВАН УКРАЇНА» оприбутковувалась крупа гречана і крупа рисова; у виробництво списано крупу гречану, крупу рисову; згідно інвентаризаційних відомостей - станом на 29.02.2016 Товариство мало залишки крупи гречаної, крупи рисової, яку отримано від ТОВ «НАМБЕР ВАН УКРАЇНА».

Реальність господарських операцій підтверджуються первинними документами, а саме: видатковими накладними, податковими накладними, товарно транспортними накладними, випискою з рахунків 6311 «розрахунки з постачальниками», інвентирізаційними та оборотньо сальдовими відомостями, які містяться в матеріалах справи.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що ТОВ «НАМБЕР ВАН УКРАЇНА» зареєстровано в установленому порядку, свідоцтво ПДВ не анулювалось.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Тантал ЛТД» (до перереєстрації ТОВ «Арвін Груп», ), суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Між ТОВ «ЛАГА-ДОНБАС" і ТОВ «АРВІН ГРУП» укладений Договір поставки № 26-03 від 26.03.2016. Відповідно до укладеного договору постачальник зобовязаний передати товар у власність покупця товар, а покупець прийняти його на умовах договору. Умови поставки самовивіз. Після прийняття товару покупець зобовязаний здійснити у безготівковій формі оплату на поточний рахунок Постачальника.

Товариством укладено з ФОП ОСОБА_5 договір транспортно-експедиторських послуг № 16 від 01.01.2015 року. До матеріалів справи позивачем надані заявки на транспортне обслуговування та акти прийому-передачі робіт. Згідно платіжних доручень - за послуги перевезення здійснена оплата.

До матеріалів справи позивачем надані накладні, згідно яких здійснювалось відвантаження товару, виписані ТОВ «АРВІН ГРУП» на користь ТОВ «ЛАГА-ДОНБАС».

Взаємовідносини з зазначеним контрагентом відображені в бухгалтерському обліку по рахунках 631, 631-31 «оплата за ТМЦ»; оприбуткування матеріалів, визначення суми ПДВ; здійснювалось погашення кредиторської заборгованості.

Відповідно до платіжних доручень Товариства - на користь ТОВ «АРВІН ГРУП» здійснено декілька оплат.

На підтвердження взаємовідносин «АРВІН ГРУП» виписано на користь Товариства податкові та видаткові накладні протягом березня 2016 року, які підписані директором ТОВ «АРВІН ГРУП».

Згідно наданої оборотно-сальдової відомості по рахунку № 201 березні 2016 року від ТОВ «АРВІН ГРУП» оприбутковувалась крупа гречана і крупа рисова.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що ТОВ «АРВІН ГРУП» зареєстровано в установленому порядку, свідоцтво ПДВ не анулювалось.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Юніон СТ» (), суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Між ТОВ «ЛАГА-ДОНБАС" і ТОВ «ЮНІОН-СТ» укладений Договір поставки № 25-03 від 25.03.2016. Відповідно до укладеного договору постачальник зобовязаний передати товар у власність покупця товар, а покупець прийняти його на умовах договору. Умови поставки самовивіз. Після прийняття товару покупець зобовязаний здійснити у безготівковій формі оплату на поточний рахунок Постачальника.

Товариством укладено з ФОП ОСОБА_5 договір транспортно-експедиторських послуг № 16 від 01.01.2015 року. До матеріалів справи позивачем надані заявки на транспортне обслуговування та акти прийому-передачі робіт. Згідно платіжних доручень - за послуги перевезення здійснена оплата.

До матеріалів справи позивачем також надані накладні, згідно яких здійснювалось відвантаження товару, виписані ТОВ «ЮНІОН-СТ» на користь ТОВ «ЛАГА-ДОНБАС».

Взаємовідносини з зазначеним контрагентом відображені в бухгалтерському обліку по рахунках 631, 631-31 «оплата за ТМЦ»; оприбуткування матеріалів, визначення суми ПДВ; здійснювалось погашення кредиторської заборгованості.

Відповідно до платіжних доручень Товариства - на користь ТОВ «ЮНІОН-СТ» здійснено оплати.

На підтвердження взаємовідносин «ЮНІОН-СТ» виписано на користь Товариства податкові та видаткові накладні протягом лютого 2016 року, які підписані директором ТОВ «ЮНІОН-СТ».

Згідно наданої оборотно-сальдової відомості по рахунку № 201 від ТОВ «ЮНІОН-СТ» оприбутковувалась крупа гречана і крупа рисова; у виробництво списано крупу гречану, крупу рисову.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що ТОВ «ЮНІОН-СТ» зареєстровано в установленому порядку, свідоцтво ПДВ не анулювалось.

Щодо посилань представника відповідача на те, що в ході перевірки позивачем не надано сертифікати якості чи відповідності на придбану сировину за зазначеними договорами поставки, що свідчили б про походження товару з відображенням виробника суд вважає за необхідне зазначити наступне

Позивач в судовому засіданні зазначив, що одним із покупців продукції позивача є "АТБ-Маркет". Однією із умов договору поставки між Позивачем та "АТБ-Маркет", що підтверджується матеріалами справи, є власні вимоги контролю якості "АТБ-Маркет". Крім перевірки якості продукції позивача на відповідність законодавчим та нормативним вимогам, у "АТБ-Маркет" є власні вимоги щодо перевірки якості виготовленої Позивачем продукції.

Так, "АТБ-Маркет" додатково перевіряє продукцію позивача за наступними критеріями: за показниками безпеки (мікробіологічні показники, наявність заборонених харчових добавок);за органолептичними показниками (колір, смак, запах, зовнішній вигляд, консистенція); за показниками, що належать до фальсифікації (наявність незадекларованих харчових добавок у складі, присутність немолочних жирів у молочній продукції тощо); правильність маркування споживчої упаковки.

Крім того, наявність або відсутність сертифікату якості не є достатніми доказами реальності господарських операцій.

Крім того, суд критично ставиться до доводів відповідача про те, що згідно бази даних ЄРПН встановлено відсутність походження товару (крупа гречана, крупа рисова) від контрагентів-постачальників по ланцюгу постачання відповідної номенклатури та обрив ланцюга постачання, а також те, що підприємства-постачальники, на яких обривається ланцюг постачання, не є виробниками товару, який було реалізовано на адресу позивача.

Суд вважає за необхідне зазначити, що доводи податкового органу про не підтвердження реальності зазначених господарських операцій з огляду на не підтвердження поставок в ланцюгу до товаровиробника, не можуть бути підставою для позбавлення платника (позивача) права на формування податкового кредиту. Сума податку на додану вартість, яка включена до ціни товару, є податковим зобов'язанням продавця товару і саме продавець товару несе обов'язок сплатити суму податку до бюджету, а у разі, якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи (ухвала ВАСУ від 01.03.2017, номер за ЄДРСР: 65070337).

Суд також не погоджується із посиланням відповідача, як на доказ нереальності здійснення операцій, на податкову інформацію від інших ДПІ відносно контрагентів в частині відсутності платників за місцем знаходження; відсутність руху активів; відсутність фізичних, технічних та технологічних можливостей у попередніх ланках ланцюга (тобто не у прямих контрагентів позивача) нереальних господарських операцій.

Щодо зазначення представником відповідача про фіктивність господарських операцій виключно з підстав відсутності в контрагентів платника податків ресурсів до виконання господарських операцій, суд вважає за необхідне зазначити, що податковий орган не приймав до уваги можливість залучення таких ресурсів на договірній основі.

На підставі ст.93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов'язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Щодо посилань відповідача на листи ГУ ДФС у Запорізькій області, а саме на лист № 2191/7/08-01-14-07-11 від 12.04.2016 суд вважає за необхідне зазначити, що стосовно ані позивача, ані посадових осіб позивача не порушувалась жодна кримінальна справа, ані в 2016 році, ані в будь-якому іншому році.

Посилання відповідача на кримінальні провадження не можливо визнати обґрунтованим, адже в силу статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

З огляду на викладене, окремі документи з матеріалів кримінального провадження за відсутності вироку, що у встановленому законом порядку набрав законної сили, не можуть вважатися доказом, на який податковий орган вправі посилатися в обґрунтування безтоварності операції.

Крім того, перелік матеріалів, які можуть бути використані посадовими особами для висновків за результатами перевірок визначено пунктами 77.8, 78.7 та 83 ПК України.

Окремі документи з матеріалів кримінальних проваджень (за виключенням судових рішень), як-то протоколи допиту учасників кримінального провадження, письмові пояснення осіб, постанови слідчих тощо не віднесені до такого переліку.

Щодо заперечень відповідача стосовно перевізника ФОП ОСОБА_5, суд вважає за необхідне зазначити.

Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2009 року № 207 ,,Про затвердження Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні (далі - Перелік).

Пунктом 1 Переліку визначено документи, які слід мати водію перевізника для надання послуг з перевезення вантажу на договірних умовах.

Відповідно до Переліку під час здійснення вантажних перевезень автомобільними транспортними засобами водій поряд з іншими документами, необхідними для всіх видів перевезень, у випадку надання послуг з перевезення вантажу на договірних умовах повинен мати оформлену товарно-транспортну накладну, а у разі здійснення перевезень вантажів для власних потреб - накладну або інший документ, який підтверджує право власності на вантаж.

Отже, відповідно до Переліку під час здійснення вантажних перевезень автомобільними транспортними засобами водій, поряд з іншими документами, необхідними для всіх видів перевезень, у випадку надання послуг з перевезення вантажу на договірних умовах повинен мати оформлену товарно-транспортну накладну.

Згідно з розд.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу від 14.10.1997 року № 363 (далі Правила № 363), товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Відповідно до п.11.1 Правил № 363 основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна.

З матеріалів справи встановлено, що між ФОП ОСОБА_5 та Позивачем був укладений договір перевезення вантажів. Також, ФОП ОСОБА_5 в поясненнях від 20.10.2017, які містяться в матеріалах справи. підтверджує факти перевезення як товару в мішках (крупи гречана та рисова), так і товару в палетах (готова продукція позивача).

Окремі недоліки в оформленні товарно-транспортних накладних не можуть тягнути за собою висновків про нереальність господарських операцій та застосування відповідних негативних правових наслідків до Позивача.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що на підставі первинних документів, які відповідають вимогам діючого законодавства України, операції з придбання, отримання та використання придбаних у вказаних контрагентів товарів відображені у бухгалтерському обліку ТОВ «ЛАГА ДОНБАС».

Правомірність відображення операцій з вищезазначеними контрагентами у бухгалтерському та податковому обліку підтверджується наступним.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить із наступного.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) обєктом оподаткування податку на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно пунктам 135.1 та 135.2 ст. 135 цього Кодексу доходи, що враховуються при обчисленні обєкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обовязковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з п. 198.3 ст. ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку;

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення обєкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, які є підставою для формування податкового обліку платника податків. Податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.

Доведеність податкового правопорушення полягає у комплексному дослідженні усіх складових господарських операцій, без чого неможливо довести або спростувати реальність вчинення господарських операцій.

Твердження відповідача, що відповідно до податкової інформації від інших ДПІ відносно контрагентів, в частині відсутності їх за місцем знаходження, відсутність руху активів, відсутність фізичних, технічних та технологічних можливостей у попередніх ланках ланцюга не свідчить про безтоварність угод поставки з позивачем. В межах перевірки позивача відповідачем не досліджено можливість залучення постачальниками позивача матеріально-технічних, майнових, трудових та виробничих ресурсів шляхом укладення цивільно-правових угод або іншій не забороненій законом формі у період поставок ТМЦ.

Крім того, умови виникнення права на податковий кредит, а саме: реальне здійснення операцій з придбання послуг з метою їх використання оподаткованих операціях та оформлення операцій відповідними документами первинного бухгалтерського обліку, були підтверджені належним та допустимими доказами під час розгляду справи по суті.

Щодо позовної вимоги визнання висновку протиправним щодо повноти декларування податку на додану вартість, які зроблені в акті перевірки, суд зазначає, що висновок в акті перевірки не є остаточним рішенням відповідача, тому не несе правових наслідків і нічим не порушує права та інтереси позивача, тому у цій частині позовних вимог суд відмовляє.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАГА ДОНБАС» (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Горького, 45, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області № від 02.11.2017 на суму 409 885, 50 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області № від 02.11.2017 на суму 496108, 75 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАГА ДОНБАС» (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Горького, 45, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 13 589,91 (тринадцять тисяч пятсот вісімдесят девять гривень 91 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 19.06.2018.

Суддя О.В.Конишева