Справа № 826/10482/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 червня 2018 року № 826/10482/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І. розглянув у спрощеному провадженні справу за позовом Комуністичної партії України до Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Міністерство юстиції України про визнання протиправним рішення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комуністична партія України звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Міністерство юстиції України про визнання протиправним рішення від 24.07.2017 №686 про виключення Комуністичної партії України з реєстру неприбуткових організацій.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що у зв’язку із протиправними діями Міністерства юстиції України позивач позбавлений можливості привести свої установчі документи у відповідність вимогам ст. 133 Податкового кодексу України. Крім того позивач вказує, що оскаржуване рішення не містить даних, які конкретно положення установчих документів Комуністичної партії України не відповідають вимогам Податкового кодексу України.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових поясненнях, з яких вбачається, що наказом Міністерства юстиції України від 23.07.2015 №1312/5 затверджено правовий висновок Комісії з питань дотримання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» визнано, що статут, найменування та символіка Комуністичної партії України не відповідають ч. 1, 3 ст 3 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки».

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового вирішення справи.

Ухвалою від 01.09.2017 відкрито провадження та справу №826/10482/17 призначено до вирішення в судовому засіданні.

15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб’єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п’ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об’єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб’єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п’ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки справа №826/10482/17 не підпадає під дію ч. 4 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства в судовому засіданні ухвалено про вирішення справи у спрощеному провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві від 24.07.2017 №686 Комуністичну партію України виключено з Реєстру неприбуткових установ та організацій. Підстава: невідповідність неприбуткової організації та/або установчих документів такої організації вимогам, установленим п.133.4.5 ст.133 Кодексу. Дата скасування ознаки неприбутковості: 01.07.2017 .

Відповідно до пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 17.07.2015 №№652-VIII) не є платниками податку неприбуткові підприємства, установи та організації у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом.

Підпункт 133.4.1 пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України встановлює, що неприбутковим підприємством, установою та організацією є підприємство, установа та організація (далі - неприбуткова організація), що одночасно відповідає таким вимогам: утворена та зареєстрована в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність відповідної неприбуткової організації; установчі документи якої містять заборону розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов'язаних з ними осіб; установчі документи якої передбачають передачу активів одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду або зарахування до доходу бюджету у разі припинення юридичної особи (у результаті її ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення). Положення цього абзацу не поширюється на об'єднання та асоціації об'єднань співвласників багатоквартирних будинків; внесена контролюючим органом до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Згідно з нормами пунктів 34, 35 підрозділу 4 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України установлено, що до затвердження Кабінетом Міністрів України Порядку ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру (далі - новий Реєстр неприбуткових установ та організацій) діє Положення про Реєстр неприбуткових установ та організацій, затверджене наказом Міністерства фінансів України №37 від 24 січня 2013 року.

Неприбуткові підприємства, установи та організації, внесені до Реєстру неприбуткових установ та організацій на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування неприбуткових організацій", що не відповідають вимогам пункту 133.4 статті 133 цього Кодексу, з метою включення до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій зобов'язані до 01 січня 2017 року привести свої установчі документи у відповідність із нормами цього Кодексу та у цей самий строк подати копії таких документів до контролюючого органу.

Неприбуткові підприємства, установи та організації, які не привели свої установчі документи у відповідність із нормами пункту 133.4 статті 133 цього Кодексу, після 01 січня 2017 року виключаються контролюючим органом з Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2016 року №440 "Про затвердження Порядку ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру" відповідно до підпункту 133.4.5 пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України Кабінет Міністрів України затверджено Порядок ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру, та доручено Державній фіскальній службі протягом двох місяців з дня набрання чинності цією постановою забезпечити надіслання до неприбуткових підприємств, установ, організацій (далі - неприбуткова організація), включених до Реєстру неприбуткових установ та організацій на день набрання чинності Законом України від 17 липня 2015 року №652-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування неприбуткових організацій" (крім неприбуткових організацій, установчі документи яких оприлюднені на порталі електронних сервісів відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" та відповідають вимогам, встановленим пунктом 133.4 статті 133 Податкового кодексу України), письмових запитів про надання у місячний строк з дня їх отримання відповіді щодо відповідності неприбуткової організації вимогам, встановленим пунктом 133.4 статті 133 Податкового кодексу України, та завірених нею копій установчих документів організації.

У місячний строк з дня отримання відповіді на запит та завірених копій документів, зазначених в абзаці першому цього пункту, за результатами розгляду таких документів контролюючим органом:

-у разі відповідності установчих документів вимогам, встановленим пунктом 133.4 статті 133 Податкового кодексу України, а для житлово-будівельних кооперативів також наявності завірених ними копій документів, що підтверджують дату прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку та факт спорудження або придбання такого будинку житлово-будівельним (житловим) кооперативом, така організація включається до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій;

-у разі невідповідності установчих документів вимогам, встановленим пунктом 133.4 статті 133 Податкового кодексу України, а для житлово-будівельних кооперативів також відсутності завірених ними копій документів, що підтверджують дату прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку та факт спорудження або придбання такого будинку житлово-будівельним (житловим) кооперативом, таким організаціям надсилається відповідне повідомлення. Така організація не може бути виключена до 01 січня 2017 року з Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Неприбуткові організації, включені до Реєстру неприбуткових установ та організацій, повідомлені про встановлення невідповідності установчих документів вимогам, встановленим пунктом 133.4 статті 133 Податкового кодексу України, з метою включення до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій зобов'язані привести до 01 січня 2017 року свої установчі документи у відповідність з вимогами, встановленими пунктом 133.4 статті 133 Податкового кодексу України, та у цей самий строк подати копії таких документів контролюючому органу.

З огляду на викладене вбачається, що із запровадженням нових вимог до неприбуткових підприємств, установ та організацій до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій включаються лише ті установи та організації, які відповідають вимогам пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України.

Враховуючи, що станом на час прийняття оскаржуваного рішення, позивачем не приведено установчі документи у відповідність до норм п. 133.4 ст 133 Податкового кодексу України, отже при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв відповідно до згадуваних норм Податкового кодексу України.

Щодо доводів позивача, що відповідачем в оскаржуваному рішення не вказано у чому саме полягає невідповідність його (позивача) установчих документів п. 133.4 ст. 133 Податкового кодексу України, суд зазначає, що згадувана норм ст. 134 Податкового кодексу України містить чіткий перелік, вимог до установчих документів неприбуткових установ, об’єднань, організацій, а саме:

- установчі документи якої (або установчі документи організації вищого рівня, на підставі яких діє неприбуткова організація відповідно до закону) містять заборону розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов'язаних з ними осіб. Для цілей цього абзацу не вважається розподілом отриманих доходів (прибутків) фінансування видатків, визначених підпунктом 133.4.2 цього пункту;

- установчі документи якої (або установчі документи організації вищого рівня, на підставі яких діє неприбуткова організація відповідно до закону) передбачають передачу активів одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду або зарахування до доходу бюджету у разі припинення юридичної особи (у результаті її ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення). Положення цього абзацу не поширюється на об'єднання та асоціації об'єднань співвласників багатоквартирних будинків.

Позивачем не надано суду належних доказів відповідності його установчих документів пп. 133.4.1 п. 133.4 ст 133 Податкового кодексу України.

Щодо посилання позивача на бездіяльність Міністерства юстиції України щодо державної реєстрації змін до установчих документів Комуністичної партії України, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що наказом Міністерства юстиції України від 23.07.2015 №1312/5 затверджено Правовий висновок Комісії з питань дотримання Закону України “Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки”, яким встановлено, що найменування об’єкта правової експертизи не відповідає ч. 2 ст. 3 Закону України “Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки”.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.10.2015 по справі №826/15454/15 відмовлено у задоволенні позову Комуністичної партії України до Міністерства юстиції України третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Уповноважений Верховної Ради України з прав людини про визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у невнесенні Комуністичній партії України офіційного припису про усунення порушень Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки"; зобов'язання видати Комуністичній партії України припис про недопущення протиправних вчинків, в якому чітко вказати: які конкретної дії необхідно вчинити Комуністичній партії України для приведення її діяльності у відповідність до вимог Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки"; про визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у не проведенні обов'язкової анти-дискримінаційної експертизи Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" та в не проведенні обов'язкової перевірки вказаного Закону на предмет відповідності його положень вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Рішенням Європейського суду з прав людини; зобов'язання провести анти-дискримінаційну експертизу Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" та провести обов'язкову перевірку вказаного Закону на предмет відповідності його положень вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Рішенням Європейського суду з прав людини; визнання протиправним та скасування наказу від 23.07.2015 №1312/5 "Про затвердження Правового висновку Комісії з питань дотримання Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки".

Зазначена постанова набрала законної сили 21.12.2015.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене, невідповідність, зокрема, установчих документів згадуваному Закону не підлягає повторному доказуванню.

Проте, позивачем не надано суду доказів звернення щодо проведення реєстрації змін до установчих документів з метою приведення їх у відповідність саме до пп. 133.4.1 п. 133.4 ст 133 Податкового кодексу України, а відтак доводи позивача про ймовірно протиправні дії та бездіяльність Міністерства юстиції України не є доказом протиправності оскаржуваного рішення.

Разом з тим, суд вважає безпідставним посилання відповідача на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.12.2015 по справі №826/15408/15,, якою задоволено позов Міністерства юстиції України до Комуністичної партії України про припинення діяльності Комуністичної партії України, оскільки станом на час вирішення даної справи зазначена постанова не набрала законної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 72, ч. 2 ст. 73, ст. 76, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та з’ясованих судом обставин вбачається, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255 КАС України, суд –

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.І. Келеберда