Справа № 817/1724/17
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2018 року м. Рівне №817/1724/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Сисун Н.В.; представника позивача - Красовського В.Б. (Ордер серії РН-276 №88); представника відповідача - Форет М.С. (довіреність від 18 грудня 2017 року); розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця Кундрюцкова Володимира Леонтійовича до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій.

В провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом фізичної особи - підприємця Кундрюцкова Володимира Леонтійовича (далі іменується - позивач) до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.08.2017 №Ф-63 та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 03.08.2017 №.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки щодо заниження суми чистого оподатковуваного доходу за 2016 рік зроблені контролюючим органом у зв'язку із необ'єктивним врахуванням та неповним вивченням всіх обставин та документів, наданих під час перевірки, а тому є упередженими. Позивач вказує, що зміст акту перевірки №470/17-00-13-09/НОМЕР_1 від 12.07.2017 складається лише з декларування загальних норм законодавства України, та не містить жодних конкретних фактів порушень податкового законодавства з боку позивача в частині заниження чистого оподатковуваного доходу за 2016 рік в сумі 410943,80 грн. В акті зазначено, що позивачем не включено в дохід різницю від суми отриманого товару в сумі 410943,80 грн. в погашення дебіторської заборгованості перед ним контрагентом «GOMAR RZESZOW». Однак, за результатами перевірки документально підтверджено витрати платника податків на суму 770952,80 грн. та отримання товару на суму 770952,80 грн. Перевіркою встановлено, що станом на 31.12.2016 наявний залишок нереалізованого товару на складі платника податків за ВМД №011131 від 02.08.2016 на суму 445156,20 грн. Вказаний товар реалізовується платником податків у 2017 році, що і буде відображено у податковій звітності за 2017 рік та відповідно включено до об'єкту оподаткування в порядку, передбаченому Податковим кодексом України. Отже, враховуючи вищенаведене, відповідно до п. 177.2. ст. 177 Податкового кодексу України у позивача в 2016 році було правильно визначено об'єкт оподаткування та задекларовано суми до оплати.

Ухвалою суду від 13.11.2017 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду 30.11.2017.

30.11.2017 розгляд справи відкладено до 21.12.2017.

21.12.2017 в судовому засіданні оголошено перерву до 04.01.2018.

Ухвалою суду від 04.01.2018 провадження в адміністративній справі №817/1724/17 - зупинено до набрання законної сили рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі №817/1912/17.

Ухвалою суду від 23.05.2018 провадження в адміністративній справі №817/1724/17 - поновлено. Призначено адміністративну справу до розгляду у відкритому судовому засіданні 11.06.2018.

У судове засідання прибув представник позивача, підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

До суду також прибув представник відповідача, заперечив проти позову з підстав, викладених у письмовому запереченні, та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю. Відповідач вказує, що відповідно до наданих для перевірки первинних бухгалтерських документів по взаєморозрахунках між позивачем та Польською фірмою «GOMAR RZESZOW» станом на 01.06.2015 рахується заборгованість перед позивачем на загальну суму 17590,21 дол. США. У зв'язку з відсутністю проплати від фірми «GOMAR RZESZOW» дана заборгованість не відображалась позивачем в доходній частині податкової декларації за 2015 рік. В рахунок погашення вищенаведеної заборгованості фірмою «GOMAR RZESZOW» проведено відвантаження товару згідно з ВМД №011131 від 02.08.2016 на суму 770952,80 грн. Позивачем за отриманий товар здійснено доплату контрагенту в сумі 14268,04 дол. США. (360009,00 грн.). Станом на 31.12.2016 залишок нереалізованого товару на складі отриманого ВМД №011131 від 02.08.2016 становить 445156,20 грн. Згідно з даними бухгалтерського обліку та даних річної декларації за 2016 рік, позивачем не включено в дохід різницю від суми отриманого товару в розмірі 410943,80 грн. (770952,80 грн. - 360009,00 грн.) в погашення вищенаведеної дебіторської заборгованості. Таким чином, в порушення п.44.1 ст.44 та п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України позивачем за 2016 рік занижено дохід в сумі 410943,80 грн. У зв'язку з чим, позивачу донараховано за 2016 рік суму податку на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю в розмірі 73969,88 грн., військовий збір в сумі 6164,16 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію по податку на доходи фізичних осіб в сумі 36984,94 грн. та по військовому збору в сумі 1541,04 грн.

На підставі статей 243, 250 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 11.06.2018.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Фахівцями Головного управління ДФС у Рівненській області проведено перевірку фізичної особи-підприємця Кундрюцкова Володимира Леонтійовича, за результатами якого складено Акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця Кундрюцкова Володимира Леонтійовича, РНОКПП НОМЕР_1, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, дотримання законодавства щодо укладення трудового одговору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2016» від 12.07.2017 №470/17-00-13-09/НОМЕР_1 (далі іменується - Акт перевірки) (а.с. 8).

Платником податків подано письмові заперечення на Акт перевірки від 19.07.2017 (а.с. 29).

На підставі Ата перевірки фіскальним органом винесені податкові повідомлення-рішення від 03.08.2017 № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 110954 грн. 82 коп., від 03.08.2017 № про збільшення суми грошового зобов'язання з військового збору в розмірі 7705 грн. 20 коп., Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідними органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 03.08.2017 № на суму в розмірі 89321 грн. 88 коп. (штрафна санкція - 8932 грн. 19 коп.), та Вимога про сплату боргу (недоїмки) від 03.08.2017 №Ф-63 на суму в розмірі 89321 грн. 88 коп. (а.с. 31, 32, 58).

За результатами адміністративного оскарження, Державною фіскальною службою України (ДФС) прийнято рішення від 19.10.2017 №13798/К/99-99-11-02-02-25 про залишення без змін рішень фіскального органу, а скарги платника податків - без задоволення (а.с. 33-39).

Не погодившись з рішеннями Головного управління ДФС у Рівненській області, позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування повідомлень-рішень від 03.08.2017 за №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 110954 грн. 82 коп., та за №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору на загальну суму 7705 грн. 20 коп.

Вказані вище рішення були предметом розгляду адміністративної справи №817/1912/17.

Натомість, предметом розгляду у справі №817/1724/17 являється Вимога про сплату боргу (недоїмки) від 03.08.2017 №Ф-63 та Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідними органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 03.08.2017 №, винесені Головним управлінням ДФС у Рівненській області.

Ухвалою суду від 04.01.2018 провадження в адміністративній справі №817/1724/17 було зупинено до набрання законної сили рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі №817/1912/17 (оскарження рішень щодо збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 110954 грн. 82 коп., та за №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору на загальну суму 7705 грн. 20 коп.).

Підставою виникнення даних донарахувань слугували висновки фіскального органу щодо порушення позивачем податкового законодавства, встановлені Актом перевірки.

Так, перевіркою встановлено порушення платником податків: пункту 44.1 статті 44, пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України - за 2016 рік занижено чистий оподатковуваний дохід в сумі 410943 грн. 80 коп., в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 73969 грн. 88 коп.; абзацу 1 пункту 2 частини 1 статті 7, пункту 11 статті 8, пункту 2 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в результаті чого перевіркою донараховано єдиний внесок за 2016 рік в сумі 89321 грн. 88 коп.; підпунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України - донараховано військовий збір за 2016 рік в сумі 6164 грн. 16 коп.

Донарахування суми єдиного внеску за 2016 рік в розмірі 89321 грн. 88 коп. взаємопов'язане з донарахуванням податку на доходи фізичних осіб в сумі 73969 грн. 88 коп., що було предметом оскарження у справі №817/1912/17.

Ухвалою суду від 23.05.2018 провадження у справі №817/1724/17 поновлено, оскільки рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №817/1912/17 набрало законної сили 07.05.2018.

Так, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09.01.2018 у справі №817/1912/17, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області № від 03.08.2017, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 110954 грн. 82 коп.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області № від 03.08.2017, яким збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору на 7705 грн. 20 коп. (а.с. 166).

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2018 апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області залишено без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09.01.2018 - без змін (а.с. 170).

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (частина п'ята статті 78 КАС України).

Суд зазначає, що у даному випадку обставини, встановлені рішенням у справі №817/1912/17, не підлягають доказуванню при розгляді адміністративної справи №817/1724/17, оскільки вони встановлені відносно позивача - особи-підприємця Кундрюцкова Володимира Леонтійовича, та щодо аналогічних фактів та висновків, що описані в Акті перевірки.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу оскаржуваних рішень, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Встановлені рішенням суду у справі №817/1912/17 факти є преюдиційними, оскільки оскаржувані в межах адміністративної справи №817/1724/17 рішення суб'єкта владних повноважень - Вимога про сплату боргу (недоїмки) від 03.08.2017 №Ф-63 та Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідними органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 03.08.2017 №, є прямим наслідком визначення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 110954 грн. 82 коп., відповідно до податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області № від 03.08.2017.

За визначенням - це прийняття судом фактів без доказування та перевірки, які були встановленні процедурно судом в іншій справі. Преюдиція дає право стороні у справі повторно не доказувати такі факти для обгрунтування своїх позовних вимог, а іншій стороні не дає право спростовувати ці факти іншими засобами доказування.

Так, рішенням у справі №817/1912/17 встановлено протиправність податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області № від 03.08.2017, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 110954 грн. 82 коп. Суд дійшов висновку про відсутність з боку позивача порушень пунктів 177.2, 177.4 статті 177 ПК України, оскільки позивачем у 2016 році було правильно визначено об'єкт оподаткування та відповідно задекларовано суми до оплати.

Так, Актом перевірки встановлено порушення позивачем абзацу 2 пункту 2 частини 1 статті 7, пункту 11 статті 8, пункту 2 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 (далі іменується - Закон України №2464-VI), в результаті чого донараховано єдиний внесок за 2016 рік в сумі 89321 грн. 88 коп. (Розділ III Акта перевірки).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України №2464-VI, платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

За правилами пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України №2464-VI, єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Частиною третьою статті 7 Закону України №2464-VI визначено, що нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України №2464-VI, максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює двадцяти п'яти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок.

Відповідно до частини 11 статті 8 Закону України №2464-VI (в редакції 10.11.2015), єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

За правилами частини 5 статті 8 Закону України №2464-VI (в редакції від 24.12.2015), єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Суд критично оцінює висновки фіскального органу, викладені в Акті перевірки, щодо визначення порушення позивачем частини 11 статті 8 Закону України №2464-VI за 2015 та 2016 роки, оскільки частину 11 статті 8 Закону України №2464-VI виключено на підставі Закону України №909-VIII від 24.12.2015.

Перевіркою правильності визначення чистого оподатковуваного доходу, відображених у деклараціях про доходи за 2016 рік, з даними про суми чистого доходу, визначеними в ході перевірки, відповідачем встановлено розбіжність в сумі 410943 грн. 80 коп. На підставі такого висновку, відповідачем вказано на порушення платником податків норм Закону України №2464-VI.

Проте, висновки фіскального органу, викладені в Акті перевірки, щодо заниження платником податків оподатковуваного доходу в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 73969 грн. 88 коп., спростовані рішенням суду у справі №817/1912/17, яким встановлено протиправність податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області № від 03.08.2017 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб.

Як наслідок, Рішення про застосування штрафних санкцій по єдиному внеску від 03.08.2017 № є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки штрафні санкції по єдиному внеску визначені за базою донарахованого фіскальним органом податку на доходи фізичних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону України №2464-VI, рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

За правилами частини 4 статті 25 Закону України №2464-VI, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Враховуючи попередній висновок суду про протиправність Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідними органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 03.08.2017 №, яким донараховано єдиного внеску на суму 89321 грн. 88 коп., та застосовано штрафні санкції у розмірі 8932 грн. 19 коп., Вимога про сплату боргу (недоїмки) від 03.08.2017 №Ф-63 на суму 89321 грн. 88 коп. підлягає скасуванню.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено суду правомірності оскаржуваних рішень в порядку статті 77 КАС України, а відтак заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, сплачена сума судового збору у розмірі 982 грн. 54 коп., відповідно до квитанції №ПН957102 від 07.11.2017, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця Кундрюцкова Володимира Леонтійовича (місце проживання: 33010, АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Рівненській області (місцезнаходження: 33023, місто Рівне, вулиця Відінська, будинок №12; ) про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03 серпня 2017 року №Ф-63 та Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідними органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 03 серпня 2017 року №, винесені Головним управлінням ДФС у Рівненській області.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця Кундрюцкова Володимира Леонтійовича (РНОКПП НОМЕР_1) суму судового збору у розмірі 982 (дев'ятсот вісімдесят дві) грн. 54 (п'ятдесят чотири) коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Головного управління ДФС у Рівненській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18 червня 2018 року.

Суддя Недашківська К.М.