Справа № 206/2054/18
Суддя: Кушнірчук Р. О.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 206/2054/18
Провадження 2-а/206/40/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" червня 2018 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,

при секретареві Соловйовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції в Дніпропетровській області, інспектора патрульної поліції 8 роти 4 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження, -

В С Т А Н О В И В:

13 квітня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання незаконною та скасування постанови серії ЕАА № 350634 від 05.04.2018 року винесену інспектором патрульної поліції 8 роти 4 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень. В обґрунтування позовним вимог посилається на те, що він 05 квітня 2018 керував транспортнім засобом Москвич 412 ИЖ, д.н.з. НОМЕР_1 та рухався по вулиці Чаплинська у місті Дніпро, його наздогнав автомобіль патрульної поліції подаючи сигнал зупинитися, на йому вимогу він і зупинився, однак після зупинки співробітник поліції повідомив його, що причина зупинка була те, що він їхав з вимкнутими фарами ближнього світла, чим порушив вимоги п. 31.6 ПДР, у звязку з чим співробітник виніс оскаржуємо постанову.

Позивач вважає, що вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення від 05.04.2018 серії ЕАА № 350634 винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням п.31.6 Правил дорожнього руху, оскільки вважав, що ні працюючи фари чи габаритні вогні дозволяють рух при достатній видимості для безпеки руху до місця проживання.

Окрім, цього постанова складалася без врахування його зауважень, пояснень та конкретної дорожньої обстановки, а доказів правопорушення не надано, свідків не опитано, тобто факт порушення заснований на припущенням інспектора. Також зазначив, що будь якої підготовки до розгляду справи не було, як і не була оголошена особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та не були вирішенні клопотання, не дослідженні докази, не заслухані особи які беруть участь у розгляді справи.

На підставі вищевикладеного позивач просить, суд визнати дій інспектора патрульної поліції 8 роти 4 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 протиправними та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення та справу закрити провадженням.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив скасувати вказану постанову, вважаючи її незаконною та такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства та пояснив, що він їхавши по вул. Чаплинська у м. Дніпро та наїхав на яму у звязку з чим у його ТЗ почали відмовляти фари, але габарити працювали справно. Проїхавши далі, його зупинила патрульна поліція та пояснили, що у нього не горять лампи фар у темну добу, він у свою чергу пояснив, що він наїхав на яму, у звязку з чим у нього не горіли лампи фар, після цього у нього попрохали страховий поліс, однак дану вимогу він проігнорував, оскільки вважав, що причин для зупинки не було.

Відповідачі в судове засідання не зявились, про день та час слухання справи повідомлялись належним чином. Представник відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Дніпрі надав до суду відзиви на позовну заяву, в яких просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та розглядати справу за його відсутністю. Крім того, представником ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Дніпрі заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в частині невизнання незаконних дій протиправними з посиланням на те, що позивачем не було сплачено судовий збір відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАА № 350634 від 05 квітня 2018 року, прийнятою інспектором 8 роти 4 батальйону УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_3, на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. (а.с.3).

Відповідно до вказаної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 05 квітня 2018 року об 20-50 год. в м. Дніпрі по вул. Каширська, буд.6, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ІЖ 412, д.н.з. НОМЕР_2, керував вказаним ТЗ з несправним ближнім світлом фар в темну пору доби. При перевірці документів виявлено відсутність полісу обов'язкового страхування наземних ТЗ, чим порушив п.2.1.ґ.ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Пунктом 2.1.ґ. ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про Національну поліцію», національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

У відповідності до ст.2 ЗУ «Про Національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121,статтями121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1,статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Статтею 36 КУпАП передбачено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Як вбачається, з постанови про накладення адміністративного стягнення причиною зупинки позивача було порушення їм п. 31.6 ПДР України (ч. 1 ст. 121 КУпАП за яке передбачено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень), як зясувалося в подальшому позивач відмовився надати відповідачу поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ч.1 ст. 126 КУпАП за яке передбачено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень), тобто інспектор в межах своїх повноважень застосував ст. 36 КУпАП.

У відповідності до ст.211 КАС України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Із матеріалів справи вбачається, що постанова серії ЕАА № 350634 від 05 квітня 2018 року відповідає вказаним вимогам ч. 2 ст. 33 КУпАП, оскільки санкція ч. 1 ст.126 КУпАП передбачає покарання у вигляді накладення штрафу, що складає 425 грн.

Як, вбачається з наданої інформації представником відповідача відомості про страховий поліс на ТЗ № НОМЕР_3, в базі даних не знайдено.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що підстав для зупинки його не було, а тому він відмовився надати поліс інспектору, оскільки це спростовується переглянутим відеозаписом наданим представником відповідача, а також поясненням самого позивача, який в судовому засіданні підтвердив факт того, що в нього не працювали передні фари на автомобілі, що і стало причиною його зупинки працівниками поліції.

Твердження позивача про те, що він їхав по освітлюваній дорозі та після зупинки самостійно усунув несправність передніх фар свого автомобілю, не звільняє від відповідальності останнього, оскільки п. 3.6 ПДР забороняється подальший рух транспортних засобів у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів, що і стало причиною зупинки його інспектором патрульної поліції.

Доводи позивача про те, що йому працівниками поліції не було розяснено про відео фіксацію правопорушення, а також не надано можливості прийняти участь при складання постанови, не можуть бути виключною підставою для скасування останньої, з врахуванням інших вищенаведених судом доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії працівника патрульної поліції щодо накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП на позивача є правомірними та законними, а тому аналізуючи здобуті по справі докази, приходить до висновку, щодо безпідставності позовних вимог.

З приводу клопотання представника ОСОБА_2 патрульної поліції в Дніпропетровській області щодо залишення позовної заяви без розгляду у звязку з несплатою позивачем судового збору, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом п. 3 ч. 1 статті 288 КУпАП постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Визначальним у цій нормі є припис (веління) про те, що у разі незгоди і оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення особа, яка її оскаржила, не обтяжується обов'язком сплачувати платіж, який належить сплачувати на загальних підставах.

Виходячи з того, що норми ст. 288 КУпАП є спеціальними нормами порівняно з нормами Закону про судовий збір, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 08.06.2016 року у справі № К/800/9907/16, від 18.10.2016 № К/800/19493/16.

Крім того, згідно Постанови ВСУ від 13.12.2016 у справі 21-1410а16 зазначено, що у справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, статей 2, 3, 4 Закону № 3674-VI позивач звільняється від сплати судового збору.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, у відповідності до Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору, в задоволенні його позовних вимог відмовлено, тому судові витрати віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-77, 245, 246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції в Дніпропетровській області, інспектора патрульної поліції 8 роти 4 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження - залишити без задоволення.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 350634 від 05 квітня 2018 року, винесену інспектором патрульної поліції 8 роти 4 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_3, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, за правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП - залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду, у відповідності до ст.ст. 286, 297 та пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України, подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у відповідності до ч. 2 ст. 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Р.О. Кушнірчук