Справа № 826/12/18
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 червня 2018 року № 826/12/18

Окружний адміністративний суд міста Києва під головуванням судді Келеберди В.І. розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві до Публічного акціонерного товариства «Південтехгаз» про стягнення заборгованості по земельному податку з юридичних осіб у розмірі 17 266,68 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області (далі - ГУ ДФС в Одеській області) з позовом до Публічного акціонерного товариства «Південтехгаз» (далі - ПАТ «Південтехгаз» та просить суд прийняти рішення про стягнення з рахунків у банках, що обслуговують ПАТ «Південтехгаз», суми по земельному податку з юридичних осіб у розмірі 17 266,68 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що позивач зареєстрований та фактично знаходиться у м. Вішневому, Києво-Святошинського району Київської області, перебуває на обліку як платник податків з 28 жовтня 1993 року. Заборгованість у розмірі 17 266, 68 грн. виникла у відповідача по земельному податку в Подільській ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області.

Оскільки зазначену заборгованість позивач не погасив добровільно у визначені законодавством строки, позивачем винесено податкову вимогу № 4805-17 від 31 жовтня 2016 року та направив її відповідачу поштою 09 листопада 2016 року. Вимогу було отримано 16 листопада 2016 року представником ПАТ «Південтехгаз» Сподіним.

Разом з тим, заборгованість відповідачем не погашена, податкова вимога залишається не виконаною, у зв'язку з чим, посилаючись на положення підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, позивач звертається до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 15 лютого 2018 року після усунення позивачем недоліків позовної заяви відкрито провадження у справі № 826/12/18, визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, надано відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву.

У визначений судом строк відзиву від відповідача не надходило, ухвалу суду від 15 лютого 2018 року про відкриття провадження у справі отримано представником відповідача Сподіним 23 лютого 2018 року, про що свідчить зворотне поштове повідомлення.

Відповідно до частини другої статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справ і вирішення спору по суті, у межах заявлених позивачем вимог, суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Публічне акціонерне товариство «Південтехгаз»» перебуває на обліку як платник податків з 28 жовтня 1993 року.

Станом на день звернення до суду за ПАТ «Південтехгаз» рахується заборгованість перед бюджетом по земельному податку з юридичних осіб (18010500), яка загалом становить 17 266,68 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком станом на 23 жовтня 2017 року, інтегрованою карткою платника податків.

За даними контролюючого органу заявлена до стягнення заборгованість зі сплати земельного податку у розмірі 17 266,68 грн. виникла під час перебування ПАТ «Південтехгаз» на обліку в Подільській ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області.

У зв'язку з несплатою заборгованості відповідачем податковим органом винесено податкову вимогу № 4805-17 від 31 жовтня 2016 року на зазначену суму заборгованості, яку відповідачем отримано поштою 16 листопада 2016 року, що підтверджується матеріалами справи.

Доказів оскарження платником податків зазначеної податкової вимоги у судовому порядку, скасування її у адміністративному, досудовому/судовому порядку сторонами до суду не подано.

Згідно пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та збрів згідно з цим Кодексом.

Підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачає, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податків обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку та строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Пунктом 36.5 статті 36 Податкового кодексу України встановлено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Як вбачається з поданих позивачем документів, історія заборгованості по земельному податку з юридичних осіб ПАТ «Південтехгаз» виникла:

по податковому розрахунку № від 09 лютого 2016 року:

- 30 жовтня 2016 року (нараховано у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок у сумі 9 072,88 грн. (основний борг), податковий розрахунок № від 09 лютого 2016 року, з урахуванням переплати у сумі 1,06 грн. заборгованість склала 9 071,82 грн.);

- 30 листопада 2016 року донараховано у сумі 9 072, 88 грн. (основний борг) податковий розрахунок № від 09 лютого 2016 року, з нарахуваннями заборгованість склала 18 144,70 грн.;

по податковому розрахунку № від 28 листопада 2016 року:

- 30 січня 2016 року зменшено 878,02 грн. (основний борг) по податковому розрахунку № 922764-396 від 28 листопада 2016 року, заборгованість склала 17 266,68 грн.;

- 30 грудня 2016 року донараховано у сумі 9 072,88 грн. (основного боргу) податковий розрахунок № 922764-396 від 28 листопада 2016 року, з урахуванням чого заборгованість склала 18 145,76 грн.;

- 30 грудня 2016 року зменшено у сумі 9 072,88 грн. (основний борг) податковий розрахунок № від 09 лютого 2016 року, заборгованість склала 26 339,56 грн.;

- 30 грудня 2016 року зменшено у сумі 879,02 грн. (основний борг) податковий розрахунок № від 28 листопада 2016 року, заборгованість склала 17 266,68 грн.;

- 30 січня 2017 року донараховано у сумі 9 072,82 грн. (основний борг) податковий розрахунок № від 09 лютого 2016 року, заборгованість склала 26 339,50 грн.;

- 30 січня 2017 року зменшено у сумі 9 072,82 грн. (основний борг) податковий розрахунок № від 28 листопада 2016 року, заборгованість склала 18 145,70 грн.;

- 30 січня 2017 року зменшено у сумі 879,02 грн. (основний борг) податковий розрахунок № від 28 листопада 2016 року, заборгованість склала 17266,68 грн.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

В розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України "податковий борг" - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У свою чергу відповідно до норм пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до підпункту 87.9 статті 89 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Згідно з пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Підпунктом 14.1.153 пункту 14.1 статті 14Податкового кодексу України визначено, що "податкова вимога" - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відтак, з аналізу вищенаведених норм вбачається, що право на формування податкової вимоги виникає у контролюючого органу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання.

Одночасно нормами пунктів 95.1, 95.2 статті 95 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі, однак не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Доказів сплати заборгованості зі сплати земельного податку відповідач до суду не подав.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 цього Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується йог керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Отже, беручи до уваги те, що податкову заборгованість в сумі 17 266,68 грн. відповідач у встановлений законодавством строк не сплатив, та наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості станом на день розгляду цього спору не надано, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог контролюючого органу.

Згідно з частиною першою статті 9, статей 73, 74, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути загальну суму заборгованості по земельному податку з юридичних осіб у розмірі 17 266,68 грн. (сімнадцять тисяч двісті шістдесят шість грн.. 68 коп.) на бюджетний рахунок № 0296, код 18010500, УК у Подільському районі/18010500, банку отримувача ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011, код 37984302, призначення платежу*;140; 05761867; стягнення заборгованості за рішенням суду, з рахунків у банках, обслуговуючих ПАТ «Південтехгаз» (, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул.. Святошинська, 41, 08132), а саме:

- МФО банку 328704, назва банку: Южне ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Одеса, номер рахунку 0926;

- МФО банку 328704, назва банку: Южне ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Одеса, номер рахунку 1153;

- МФО банку 328704, назва банку: Южне ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Одеса, номер рахунку 4263;

- МФО банку 328845, назва банку: Одеське обласне управління АТ Ощад м. Одеса, номер рахунку 2522;

- МФО банку 351005, назва банку: АТ УкрСиббанк, номер рахунку 9600;

- МФО банку 351005, назва банку: АТ УкрСиббанк, номер рахунку 9602;

- МФО банку 328351, назва банку: ООДАТ Райффайзен Банк Аваль м. Одеса, номер рахунку 26062717;

- МФО банку 899998, назва банку: Казначейство України (ел.адм.подат), номер рахунку 7289;

- МФО банку 328704, назва банку: Южне ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Одеса, номер рахунку 8809;

- МФО банку 328704, назва банку: Южне ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Одеса, номер рахунку 4533.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.І. Келеберда