Справа № 193/330/18
Суддя: Кащук Д. А.
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/193/9/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

14 червня 2018 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Кащук Д.А., з участю секретаря судового засідання Ратушній В.В., за участі: позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел.Софіївка Дніпропетровської області в порядку адміністративного судочинства справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 УПП у м. Кривий Ріг ДПП капрала поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача та просить суд визнати протиправними дії Інспектора 2 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі капрала поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови серії ЕАА№398913 від 18.03.2018 року щодо нього про адміністративне правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за порушення ст.121.ч.1, а також просить скасувати зазначену постанову.

В обґрунтування позову посилається на те, що 18 березня 2018 року він автомобілем ГАЗ-31029, номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, рухався по вулиці Карпенка смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області. В цей час на автомобілі під його керуванням відпав задній бампер та розпався. Позивач зупинився та погрузив металеву частину бампера до багажного відділення, а пластмасову частину до салону автомобіля. Біля кафе «Сангрія» він зустрів знайомого хлопця, який перебував на дискотеці. Вони домовились що він з знайомим допоможуть прикріпити бампер. Хлопці від'їхали на своєму автомобілі, а він поїхав слідом не швидко на вулицю ОСОБА_4 смт.Софіївка, де мали ставити бампер .

Зазначає, що коли він доїхав до повороту на вулицю Л. ОСОБА_4 то побачив стоячий автомобіль патрульної поліції з якої вийшов поліцейський та подав сигнал зупинитися. Після зупинки співробітник поліції на його запитання пояснив причину зупинки після того як побачив зайшовши позаду автомобіля що у нього відсутній задній бампер, тим що він не має права керувати автомобілем без заднього бампера, чим порушив вимоги п. 31.4.7 Правил дорожнього руху - керував транспортним засобом у якого відсутній задній бампер передбачений констру кцією.

На підставі цього співробітник поліції виніс постанову (серія ЕАА № 398913) про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.121 КУпАП якою накладено штраф в розмірі 340 грн..

З винесеною відносно позивача постановою він не згоден, оскільки Правил дорожнього руху не порушував. Ним були надані пояснення інспектору поліції про те, що він їхав ставити бампер який відпав, також показав бампер (його складові) які находились в автомобілі, але поліцейський сказав що його це не обходить йому головне потрібно скласти протокол.(а.с. 1-4)

Ухвалою суду від 26.03.2018 року по справі вікрито провадження, про що повідомлено учасників справи (а.с.12-14).

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач надав письмовий відзив на позовну заяву в якому зазначив, що винесена постанова є законною та обґрунтованою, при розгляді справи позивачу були роз'яснені права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, також при розгляді справи були з'ясовані усі обставини справи. Крім того, зазначив, що позивач спотворює дійсні обставини справи з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, просив у задоволенні позову відмовити. На підтвердження заперечень надав відеозапис фіксування адміністративного правопорушення. Просив розглянути справу у його відсутність та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, відеозапис наданий відповідачем, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

В Постанові зазначено, що ОСОБА_1 18.03.2018 року керуючи транспортним засобом ГАЗ-31029 номерний знак НОМЕР_2 о 03:10 год. в сел.Софіївка по вул.Перемоги, у якого відсутній задній бемпер, чим порушив п.31.4.7 (е) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 121 КУпАП України.

ч.1 статті 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів(темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.3 цієї ж статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.283 та ст.284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи встановлених останнім доводів.

Статтею 9 КУпАП визначено поняття адміністративного правопорушення, а саме, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органи Національної поліції.

Відповідно дост. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушенняправил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженоїнаказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі - ПДР), учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими

За п. 1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Згідно з п. 1.9 ПДР Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в ОСОБА_4 правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Статтею 35 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані у підрозділах Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов'язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Порядок проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як зазначив позивач у вказаний в постанові день, час і місці не було порушено правил дорожнього руху, оскільки коли відпав задній бампер, то позивач вийшов, та погрузив часть бампера до багажного відділення, а пластмасову частину до салону автомобіля, потім біля кафе "Сангія" він зустрів знайомого хлопця, та вони домовились що той допоможе поставити бампер, знайомі хлопці поїхали на своєму автомобілі, а позивач поїхав за ними слідом, про це він доводив інспектору - відповідачу по справі, але той до уваги його заперечення не прийняв та склав постанову.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 під присягою пояснив, що він зустрів свого знайомого ОСОБА_1 біля кафе "Сангрія" і той йому повідомив, що в нього під час керування відпав задній бампер, який він поклав до багажного відділення автомобіля. Свідок запропонував йому його полагодити, оскільки по вул.Лесі Українки в нього стояв автомобіль в багажнику якого були шуруповерт та всі необхідні інструменти. Вони домовились, що позивач під'їде через півгодини до місця перебування його транспортного засобу по вул.Лесі Українки, і він задній бампер поставить на місце. До місця транспортного засобу позивач приїхав лише через годину і був дуже злий, пояснюючи ОСОБА_5, що він був зупинений і працівники поліції незаконно винесли постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, в той час коли він вживав заходи для усунення технічної несправності. Після цього, він прикріпив задній бампер до автомобіля НОМЕР_3 та вони роз'їхалися.

Оглядом в судовому засіданні диску із відеозаписом зі службового відеореєстратора патрульного встановлено, що автомобіль НОМЕР_4 рухаючись по вул.Лесі Українки був зупинений поліцейськими, які стояли на узбіччі дороги. На вимогу пояснити причину зупинки, поліцейський обійшов машину і позаду побачив відсутність заднього бамперу, після чого пояснив, що автомобіль був зупинений за технічну несправність, а саме відсутність заднього бамперу та виніс постанову за ч.1 ст.121 КУпАП.

Згідно Закону України «Про національну поліцію» патрульний поліцейський має 9 причин для зупинки транспортного засобу: 1) порушення водієм правил дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути обєктом чи знаряддям учинення ДТП, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Як вбачається із зазначеного відеозапису, патрульний поліцейський при зупинці транспортного засобу фізично не міг бачити очевидні ознаки, що свідчили б про технічну несправність транспортного засобу, оскільки автомобіль був зупинений поліцейськими, коли вони перебували в статичному стані, не рухались та не могли спереду бачити відсутність заднього бамперу, отже працівниками поліції в перевищення своїх повноважень зупинено транспортний засіб без наявних на те підстав, передбачених Законом України "Про національну поліцію".

Судом також враховується, що постанова складалася поліцейським без врахування зауважень позивача, пояснень та конкретної дорожньої обстановки, положень п.31.5. Правил дорожнього руху, який передбачає, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил, що позивач намагався зробити та що знайшло своє підтвердження оглядом відеозапису зі службового відеореєстратора та допитом свідка в судовому засіданні.

Як вбачається з самої постанови доказів того, що водій скоїв правопорушення, як зазначено в постанові, немає. Враховуючи вище викладене, суд зазначає, що у постанові в справі про адміністративне правопорушення не зазначено які саме наявні докази вини у скоєнні позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи жодного із наведених вище засобів доказування відповідно до статті 251 КУпАП при прийнятті оскаржуваної постанови не враховано у зв'язку з їх відсутністю. Пояснення позивача не були прийняті відповідачем до уваги.

У відповідності до вимог ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи доказів які б свідчили про правомірність рішення відповідача отримано не було.

Таким чином, суд оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 18.03.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та поданими доказами та такими що підлягають задоволенню частково, в частині скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 398913 від 18.03. 2018 року винесену суб`єктом владних повноважень поліцейським роти №2 батальйону №3 УПП в м. Кривий Ріг капралом поліції ОСОБА_2, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у сумі 340 грн. .

Щодо позовних вимог позивача про визнання дій поліцейського роти №3 батальйону №2 УПП в м.Кривий Ріг капрала поліції ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними, судом враховується, що визнання дій суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності незаконними, а постанови протиправними, виходить за межі повноважень суду в світлі вимог ст.286 КАС України, а тому такі вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, враховуючи ст. 9, 33, 122, 243 ч.3, 258, 279, 280, 285 КУпАП, керуючись ст. ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 271, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 УПП у м. Кривий Ріг ДПП капрала поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 398913 від 18.03. 2018 року винесену суб`єктом владних повноважень поліцейським роти №2 батальйону №3 УПП в м. Кривий Ріг капрала поліції ОСОБА_2, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у сумі 340 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги в частині визнання дій поліцейського роти №3 батальйону №2 УПП в м.Кривий Ріг капрала поліції ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повне рішення складено та підписано 18.06.2018 року

Суддя: Д.А. Кащук