Справа № 815/1141/18
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1141/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (68701, АДРЕСА_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна 83) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 (68701, АДРЕСА_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна 83) , в якому просить суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні, яка викладена в листі ГУ ПФУ від 30.01.2018 № 176/4-11 , противоправними;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1) пенсії, та виплачувати таку пенсію в подальшому з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських» на період з 19 січня 2017 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 № 988 з урахуванням індексації і виплатою різниці між розмірами перерахованої та виплачуваної пенсії за минулий час за 12 місяців з дня подання до ГУ ПФУ Довідки № 14/1-1372 від 05.10.2017 року, починаючи з 19.01.2017 року; без обмеження максимального розміру пенсії на підставі рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 «У справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», та із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2001 році в розмірі 100 відсотків.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до наказу Головного управління МВС України в Одеській області від 24.11.2001 року № 238 о/с, Позивач був звільнений з органів внутрішніх справ у відставку через хворобу за п.65 «б» з 26 листопада 2001 року.

З 2001 року Позивач перебуває на пенсійному обліку в ГУПФУ (пенсійна справа № 93/N-18275, Пенсійне посвідчення серії № 18275 від 25 лютого 2002 року) та відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Позивачу призначена та виплачується пенсія за вислугу років у розмірі 100% грошового забезпечення.

Позивач зазначив, що виплата пенсії йому здійснюється без врахування до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні. Відтак, отримавши довідку ліквідаційної комісії УМВС в Одеській області № 14/1-1372 від 05.10.2017р. про нарахування та виплату матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні, позивач 19.01.2018р. звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, однак отримав відмову.

На думку позивача, зазначена відмова є протиправною та суперечить вимогам ст.ст. 1, 2, 12, ч.2 ст. 51, ст.ст. 43, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" №393 від 17.07.1992 р.

Ухвалою від 21.03.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 02.04.2018 року.

В судовому засіданні, 02.04.2018 року, представником Відповідача було надано відзив на позов (а.с. 128-130). В обгрунтування відзиву зазначено, що, по перше, довідка про розмір грошового забепечення Позивача відповідно до листа Міністерства внутрішніх справ України від 28.02.2018 року за № 2900/05/21-2018, не могла використовуватись для здійснення перерахунку пенсії, оскільки вона була надана органам Пенсійного фонду України до набрання чинності постанови КМУ від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», по-друге, позивачем порушено строки звернення до суду, встановлені ст.ст. 122, 123 КАС України; по-третє, всі складові грошового забезпечення, зазначені позивачем, є одноразовими (не мають постійного характеру) та не входять до складу грошового забезпечення, передбаченого ч. 3 ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб; по-четверте, за приписами ч. 4 ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб пенсії підлягають перерахунку у звязку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення, а перерахунок здійснюється за процедурою, визначеною Порядком проведення перерахунку пенсійних відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженим постановою КМУ № 45 від 13.02.2008р., відтак перерахунок пенсії буде проводитись відповідачем лише на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, яка надійде на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Одеській області; по-п'яте, одноразова грошова допомога при звільненні не є обєктом сплати єдиного внеску та не входить до грошового забезпечення для призначення пенсії позивачу; по-шосте, матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань не входить до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, оскільки має не системний, а тимчасовий характер.

06.04.2018 року від Позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (а.с. 139-156), в якій позивач зазначив: 1) підставою для звернення до суду з цим позовом послугувала відмова відповідача від 30.01.2018р. № 176/4-11, тому шестимісячний строк звернення до суду щодо її оскарження не порушений, а надання зазначеної відмови не звільняє відповідача від обовязку провести перерахунок пенсії у подальшому та з дати виникнення права на перерахунок без обмеження строку; 2) посилання на рішення Конституційного Суду України від 13.05.2015р. № 4-рп/2015 є безпідставним, оскільки вказаним рішенням вирішувалось лише питання щодо перерахунку пенсій у звязку з введенням після їх призначення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, тоді як предметом даної справи є законність рішення відповідача щодо відмови у включенні до складу грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, видів виплат, отриманих позивачем до її призначення; 3) в довідці про додаткові види забезпечення № 14/1-1372 від 05.10.2017р. зазначено грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, одноразову грошову допомогу при звільненні та вказано, що на всі ці виплати нараховано єдиний соціальний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи наявність клопотань представників сторін про розгляд справи за їх відсутності, судом розглянуто справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлене наступне.

ОСОБА_1, відповідно до наказу Головного управління МВС України в Одеській області від 24.11.2001 року № 238 о/с був звільнений з органів внутрішніх справ у відставку через хворобу за п.65 «б» з 26 листопада 2001 року.

Вислуга років на день звільнення з органів внутрішніх справ складала 22 років 07 місяці 17 днів у календарному обчисленні.

З 2001 року Позивач перебуває на пенсійному обліку в ГУПФУ (пенсійна справа № 93/N-18275, Пенсійне посвідчення серії № 18275 від 25 лютого 2002 року) та відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Позивачу призначена та виплачується пенсія за вислугу років у розмірі 100% грошового забезпечення.

29 вересня 2017 року (вх.881/зі від 29.09.2017 р), Позивач звернувся до Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській області та 05.10.2017 року отримав Довідку № 14/1-1372 від 05.10.2017 року про нарахування та виплату матеріальної допомоги на оздоровлення , матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні, але дізнався, що отримає пенсію, розмір якої обчислений без урахування грошової винагороди, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні, які фактично отримані під час служби (а.с. 33-36).

19.01.2018 року (вх.№ 176/4-11) Позивачем до ГУ ПФУ було подано оригінал довідки від 05.10.2017 № 14/1-1372, виданої Ліквідаційної комісією ГУМВС України в Одеській області, про додаткові види грошового забезпечення за останні 24 місяці підряд перед звільненням з деталізацією сум та місяців в яких отримані допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексації та додаткових премій, з яких сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а саме за період з листопада 1999 року по жовтень 2001 року та подано заяву про перерахунок раніше призначеної пенсії у зв'язку з поданням додаткового документу (Довідка № 14/1-1372) з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні, які не були враховані при призначенні пенсії, у розмірах, визначених в Довідці, з виплатою різниці між перерахованою та виплачуваною пенсією за минулий час за 12 місяців з дня подання вказаної Довідки (а.с. 39-41).

Проте листом від 30.01.2018 року № 176/4-11 ГУ ПФУ повідомило про відмову у врахуванні до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні та проведенні відповідного перерахунку пенсії, обґрунтовуючи таку відмову тим, що згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, документи для призначення та проведення перерахунку пенсій подаються до органів Пенсійного фонду України уповноваженими структурними підрозділами міністерств та інших державних органів.

На даний час органи Пенсійного фонду не мають можливості і відповідних повноважень щодо перевірки правильності оформлення та відповідності чинному законодавству вищезазначених довідок, у звязку з чим надана Довідка від 05.10.2017 року № 14/1-1372 про нарахування та виплату матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби повернуто без розгляду (а.с. 42).

Не погодившись з відмовою відповідача в прийнятті довідки для перерахунку пенсії та у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши вимоги законодавства щодо пенсійного забезпечення, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" №393 від 17.07.1992 р., пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

- відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Пунктами 1,2 постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007р. "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 1294) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації.

Отже, Постановою № 1294 упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Умови, розмір та порядок виплати особам рядового і начальницького складу грошового забезпечення визначені окрім Постанови Кабінету Міністрів України №1294 також Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженою наказом Міністра оборони України від 31.12.2007 року №499 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за №205/14896). Так, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначається залежно від посади, спеціального звання, наукового ступеня і вченого звання, тривалості та умов служби (п.1.3 Інструкції).

Грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується за місцем служби і виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом доходів і видатків органу, підрозділу, закладу чи установи МВС на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (п. 1.6 Інструкції).

Згідно з пунктом 2.16.1 Інструкції, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ надається матеріальна допомога у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення на день виплати, та один раз на рік - допомога для оздоровлення в розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення.

Згідно зі ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", до заробітної плати для обчислення пенсії враховуються, зокрема, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Зі змісту наведених норм вбачається, що єдиною умовою для включення відповідних виплат до складу грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, є сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Зі змісту довідки Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Одеській області від 05.10.2017р. (вих. № 14-1/1372) про нарахування та виплати вбачається, що на всі виплати, включені в довідку, нараховано єдиний соціальний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування (а.с. 36).

Таким чином, аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Такі висновки відповідають правовим позиціям, викладеним у постанові Верховного Суду України у справі №21-70а15 від 10.03.2015 року та Вищого адміністративного Суду України у справі №К/800/16045 від 16.06.2015 року.

Водночас, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи (а.с. 36), за період з 1999-2001рр. позивачу нараховано та виплачено лише матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі 1020,00 грн. (у вересні 2000р. у розмірі 510,00 грн. та у березні 2001р. у розмірі 510,00 грн.), тоді як не нараховувалась та не виплачувалась матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, відтак відсутні правові підстави для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, зокрема, грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Зі змісту копії протоколу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за пенсійною справою 18275 (МВС) вбачається, що при обчисленні пенсії та перерахунку пенсії Позивача враховано такі складові грошового забезпечення: посадовий оклад - 2950,00 грн., оклад за військове звання - 2000,00грн., процентна надбавка за вислугу років 45% - 2227,50, грн., премія 32% - 22,97 грн. (а.с. 138).

Інших доказів, які б доводили, що при обчисленні позивачу пенсії до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, враховано грошову допомогу на оздоровлення відповідачем до суду не надано, відтак позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в прийнятті довідки для перерахунку пенсії та відмови у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, грошової допомоги на оздоровлення, суд вважає обґрунтованими.

Щодо включення до грошового забезпечення для обчислення пенсії одноразової грошової допомоги при звільненні, суд зазначає наступне.

За приписами ст. 9 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги 10 років і більше.

За змістом п. 11 ст. 11 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, особи рядового і начальницького складу підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню.

Закон України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) визначає порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 1 Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування визначено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, особи рядового і начальницького складу.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що особи рядового і начальницького складу підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, тому мають сплачувати страхові внески та збір на обов'язкове державне пенсійне (соціальне) страхування з суми сукупного оподатковуваного доходу, обчисленого відповідно до законодавства України.

За змістом частини 2 ст.9 Закону № 2011, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Разом з тим, згідно з ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2, пенсія обчислюється відповідно до частини третьої цієї статті з розміру грошового забезпечення, яке вони мали на день звільнення зі служби в органах внутрішніх справ.

За змістом ч. 3 статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, пенсія обчислюється з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Ця норма не містить положень про включення до грошового забезпечення такої виплати, як одноразова грошова допомога при звільненні. Правові підстави для її виплати встановлені ст. 9 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які пов'язані зі звільненням осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України.

Таким чином, хоча вказана виплата й підпадає під ознаки одноразової допомоги, але має інше правове призначення.

Тобто, одноразова грошова допомога при звільненні не входить до додаткового грошового забезпечення, яке повинно враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 12.09.2017 року у справі №21-1115а16.

При цьому Верховний Суд України звернув увагу, що у справі, що розглянута Верховним Судом України 10 березня 2015 року, позивач оскаржував дії пенсійного органу щодо протиправного невключення до складу його грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих ним щорічних виплат, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати у звязку зі сплатою страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. У числі вказаних вимог називалася і одноразова грошова допомога при звільненні.

Водночас, як вбачається з мотивувальної частини постанови від 10 березня 2015 року, Верховний Суд України не сформулював правового висновку щодо віднесення одноразової грошової допомоги при звільненні до грошового забезпечення, а констатував право позивача на її отримання при звільненні відповідно до частини другої статті 9 та статті 15 Закону № 2011-ХІІ. Таким чином, суд послався на вказані норми Закону, але обґрунтування правового висновку не навів.

Також, не має суттєвого значення для правильного вирішення справи підстава для виплати та строк виплати грошової допомоги при звільненні, оскільки такий вид соціального захисту громадян застосовується у випадках, передбачених ст. 9 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та його розмір визначається виходячи з вислуги років, та незалежно від підстави звільнення осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, а строк виплати не впливає на розмір грошової допомоги при звільненні.

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 року № 1170 затверджено Перелік виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Згідно з вказаним переліком, до таких виплат відноситься одноразова допомога працівникам, які виходять на пенсію згідно із законодавством та колективними договорами, військовослужбовцям при звільненні з військової служби.

Із наданої Позивачу довідки від 20.12.2017 року № 48/8907 не вбачається, що з виплаченої йому одноразової грошової допомоги при звільнені нарахований єдиний соціальний внесок на загальнообовязкове державне страхування (а.с.38), тому вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Разом з тим, доводи відповідача, що надання довідок для перерахунку пенсій особисто пенсіонером до органів Пенсійного фонду законодавством не передбачено, оскільки відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007 року, обов'язок по підготовці та поданню документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії покладений на подаються уповноважені структурні підрозділи міністерств та інших державних органів, не відповідають висновкам Верховного Суду України, викладеним у постанові від 22.04.2014р. по справі № 21-484а13.

В зазначеній постанові Верховний Суд України дійшов до висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи.

Щодо строку захисту права позивача на перерахунок та виплату пенсії, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на пропуск Позивачем строку звернення до адміністративного суду з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів.

Оскільки позивач з моменту призначення пенсії мав право на обчислення її розміру з усіх складових грошового забезпечення зазначених в довідці ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Одеській області від 05.10.2017р. № 14/1-1372, а призначення пенсії в меншому розмірі відбулось не з вини позивача, суд, із врахуванням наведених вище положень ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, грошової допомоги на оздоровлення; зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок призначеної ОСОБА_2 пенсії в розмірі, який обчислено з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських» на період з 19 січня 2017 року та індексації і виплатою різниці між розмірами перерахованої та виплачуваної пенсії за минулий час за 12 місяців з дня подання до ГУ ПФУ Довідки № 14/1-1372 від 05.10.2017 року, починаючи з 19.01.2017 року.

При вирішенні спору суд враховує, що за приписами частин першої та другої КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Кодекс адміністративного судочинства України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та строки перерахунку пенсій є Закон № 2262-ХІІ.

Згідно з частиною третьою статті 51 Закону України № 2262-ХІІ (у редакції Закону України від 15.07.2015 № 614, який набрав чинності 01.01.2016) перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

У ході розгляду справи встановлено, що перерахунок розміру пенсії позивачу у зв'язку з набуттям чинності Постановою № 988 та Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», яким внесено доповнення до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, не проведений саме з вини державних органів, на яких покладено обов'язок щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу, оскільки, крім наданої Позивачем довідки, таку довідку рануше направлено ГУ МВС України в Одеській області на адресу Відповідача, що підтверджено відповіддю цієї установи від 05.10.2017 року (а.с.30).

Отже, право позивача щодо перерахунку призначеної ОСОБА_2 пенсії в розмірі, який обчислено з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських на період з 19 січня 2017 року та індексації і виплатою різниці між розмірами перерахованої та виплачуваної пенсії за минулий час за 12 місяців з дня подання до ГУ ПФУ Довідки № 14/1-1372 від 05.10.2017 року, починаючи з 19.01.2017 року є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком у силу вимог частини третьої статті 51 Закону України № 2262-ХІІ.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 15.02.2018 року у справі № 820/6514/17.

Суд також враховує положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчиї актів України» від 06.12.2016 року № 1774, яким внесені зміни до частини 7 ст.43 Закону України від 09.04.1992 року № 2262 щодо максимального розміру пенсії, який не може перевищувати 13730 гривень. Зміни, внесені цим Законом неконституційними не визнавались, тому вимога про зобовязання Відповідача здійснити перерахунок без обмеження максимального розміру пенсії на підставі рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 «У справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» не підлягає задоволенню.

Не заслуговують на увагу доводи Відповідача про те, що перерахунок пенсії Позивачу вже здійснено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103, оскільки вказана Постанова набрала чинності 24.02.2018 року, а перерахунок пенсії Відповідач повинен був зробити в січні 2016 року.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України, ст. 6 КАС України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно зі ст. 1 Протоколу №1 до вказаної Конвенції, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Борги розглядаються у сенсі поняття власності, яке міститься у ч.1 ст.1 Протоколу №1 до Конвенції і яке не обмежене власністю на фізичні речі та залежить від формальної класифікації у національному законодавстві, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як майнові права і, таким чином, як власність.

Відповідно до пункту d Декларації про майбутнє Європейського суду з прав людини від 26.04.2011 р.: Установити і зробити передбачуваними для всіх сторін публічні правила стосовно застосування статті 41 Конвенції, включаючи рівень справедливого відшкодування, котрого слід очікувати за різних обставин.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази, які є у справі щодо належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв'язку у сукупності та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач на момент звернення до суду, був звільнений від сплати судового збору у встановленому порядку, а статтею 139 КАС України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Керуючись статтями 2, 5-9, 77, 90, 242 - 246, 263 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (68701, АДРЕСА_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна 83) задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, грошової допомоги на оздоровлення.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1) пенсії, та виплачувати таку пенсію в подальшому з урахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, грошової допомоги на оздоровлення, з урахуванням індексації і виплатою різниці між розмірами перерахованої та виплачуваної пенсії за минулий час за 12 місяців з дня подання до ГУ ПФУ Довідки № 14/1-1372 від 05.10.2017 року, починаючи з 19.01.2017 року, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2001 році в розмірі 100 відсотків.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бутенко А.В.

.