Справа № 815/3928/16
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 червня 2018 року

Київ

справа №815/3928/16

адміністративне провадження №К/9901/39846/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача Бевзенка В.М.,

суддів- Шарапи В.М., Данилевич Н.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року (постановлену у складі судді Харченка Ю.В.)

та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2018 року (прийняту у складі колегії суддів Єщенка О.В., Бітова А.І., Бойка А.В.)

у справі за позовом ОСОБА_2

до Білгород-Дністровського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Одеської області,

Білгород-Дністровського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області

про визнання незаконними, протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила: «Визнати незаконними, протиправними дії та бездіяльності; визнати незаконними, протиправними, такими, що не відповідають дійсності, недійсними, недіючими, такими, що порушують права та інтереси позивача Постанови від 02 жовтня 2013 року серії ВП №40011448, від 31 травня 2016 року серії ВП №51259786; скасувати дії Постанов від 02 жовтня 2013 року серії ВП №40011448, від 31 травня 2016 року серії ВП №51259786, та інші постанови, які виявляться й будуть відкриватись; скасувати примусові збори і витрати на проведення примусових дій; визнати вимогу №ф-47 від 05 травня 2011 року такою, що не являється виконавчим листом, не відповідає вимогам законодавства України, вимогам Закону України «Про виконавче провадження», незаконною, протиправною, не достовірною, недіючою, такою, що не відповідає дійсності, складеною незаконно користуючись службовим становищем; визнати, що право звернення Білгород-Дністровського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Одеської області до адміністративного суду відносно стягнення заборгованості по єдиному соціальному внеску є втраченим; визнати відсутність повноважень у Білгород-Дністровського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Одеської області на звернення до виконавчої служби з заявою як стягувача щодо примусового стягнення, зокрема, щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2; зобов'язати виконати певні дії, сформулювати на розсуд суду, з урахуванням вимог ОСОБА_2 та суті позову; зобов'язати припинити дії щодо примусового стягнення заборгованості, заходи з примусових зборів і витрат на проведення примусових дій; визнати, що у ОСОБА_2 на законному рівні не виникали, не могли виникати, були відсутні, та наразі відсутні будь-яка заборгованість, у тому числі по єдиному соціальному внеску за час здійснення підприємницької діяльності та після її припинення, у зв'язку з чим визнати відсутність підстав для відкриття виконавчого провадження про примусове стягнення, та про відсутність підстав і повноважень в Білгород-Дністровського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Одеської області звертатись до суду й виконавчу службу як стягувача заборгованості».

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанції

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2018 року залишено без змін ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року, якою позовну заяву залишено без розгляду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву до неї

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій у своїх рішеннях норм матеріального та процесуального права, вважає їх незаконними та необґрунтованими, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ

Під час розгляду справи, судом першої інстанції встановлено, що у судові засідання, призначені на 30 червня 2017 року, 08 серпня 2017 року, 14 вересня 2017 року та 03 жовтня 2017 року позивач - ОСОБА_2 не з'явилась. Про підстави неприбуття чи про інші поважні причини неможливості прибути на розгляд справи позивач суду не повідомляла.

Враховуючи, наведені обставини та те, що про дату, час та місце судових засідань позивач був належним чином повідомлений, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду згідно із пунктом 4 частини першої статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла на момент ухвалення рішення суду першої інстанції).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Суд наголошує що відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що судами попередніх інстанцій по суті позовних вимог справа не розглядалась, Суд перевіряє правильність застосування статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла на момент ухвалення рішення суду першої інстанції).

Враховуючи зазначене Суд відхиляє всі доводи касаційної скарги позивача по суті заявлених позовних вимог.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла на момент ухвалення рішення суду першої інстанції) суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо, зокрема, позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на розгляд справи призначеної на 30 червня 2017 року, 08 серпня 2017 року, 14 вересня 2017 року та 03 жовтня 2017 року позивач не з'явилась, хоча була належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи. Будь-яких клопотань позивача про відкладення розгляду справи чи неможливість неприбуття у судові засідання судами першої та апеляційної інстанцій не встановлено.

Отже, враховуючи обов'язок суду першої інстанції залишити позовну заяву без розгляду за правилами пункту 4 частини першої статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла на момент ухвалення рішення суду першої інстанції), Суд робить висновок, що оскаржені рішення судів попередніх інстанцій ухвалені в межах та на підставі закону.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, суд залишає касаційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Отже, судом першої та апеляційної інстанцій було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами процесуального права. У зв'язку з цим, Суд робить висновок, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 242, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2018 року залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і не оскаржується.

Суддя-доповідач В.М.Бевзенко

Судді В.М.Шарапа

Н.А.Данилевич