Справа № 753/3350/17
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 753/3350/17 Суддя (судді) першої інстанції: Шклянка М.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

за участю:

секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Житомирської митниці ДФС на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 квітня 2018 року (дата виготовлення повного текст судового рішення невідома) у справі за позовом ОСОБА_3 до Ткачук Наталії Олександрівни - начальника Житомирської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил та закриття провадження по справі, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до Ткачук Наталії Олександрівни - начальника Житомирської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил від 02.02.2017 № 1008/101000014/2016, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі - 8 500 гривень; закриття провадження по справі про порушення митних правил.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 12 квітня 2018 року позов задоволено.

На вказане судове рішення Житомирською митницею ДФС подано апеляційну скаргу, у якій скаржник ставить питання про скасування названого рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування своїх доводів апелянт посилається на порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивачем вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, натомість доказів наявності обставин чи дій непереборної сили позивачем не надано. Під час винесення постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено законодавством України.

До Київського апеляційного адміністративного суду 13.06.2018 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він зазначає, що судом першої інстанції винесено обґрунтоване рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин по справі та з врахуванням норм чинного законодавства, та просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу Житомирської митниці ДФС залишити без задоволення.

У судовому засіданні 14 червня 2018 року представник позивача апеляційну скаргу підтримав.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, до суду не з'явився, явки свого представника не забезпечив, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у його відсутності відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив наступні обставини, які учасниками процесу не оскаржуються.

08.10.2016 позивачем через пункт пропуску «Виступовичі - Нова Рудня» митного посту "Північний" Житомирської митниці ДФС було здійснено перетин державного кордону України на автомобілі марки BMW525, кузов № НОМЕР_1 д.н.з.НОМЕР_2, що належить МВ "ELP CTP HYDRAULICS", у митному режимі "транзит".

14.10.2016 на вказаному автомобілі було помічено відсутність номерних знаків, в зв'язку з чим ОСОБА_3 звернувся з заявою до Дарницького УП ГУНП в м. Києві.

17.10.2016 та 25.12.2016 відповідно позивачем до Київської митниці ДФС та Житомирської митниці ДФС були направлені повідомлення та долучено копії документів на підтвердження вказаних у повідомленні обставин про факт настання дій непереборної сили (протиправні дії третіх осіб).

02.12.2016 Житомирською митницею ДФС складено протокол про порушення митних правил №1008/101000014/2016 по факту скоєння ОСОБА_3 порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статтею 470 Митного кодексу України.

02.02.2017 Житомирською митницею ДФС була винесена постанова в справі про порушення митних правил №1008/101000014/2016, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі - 8 500 гривень.

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що постанова в справі про порушення митних правил від 02.02.2017 №1008/101000014/2016 винесена відповідачем без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції, доводам апеляційної скарги, виходячи з наявних у справі матеріалів, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 40 Митного кодексу України, усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України, підлягають митному контролю. Митний контроль передбачає проведення митними органами мінімуму митних процедур, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи. Обсяг таких процедур та порядок їх застосування визначаються відповідно до Митного Кодексу, інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Статтею 45 Митного кодексу України встановлений обов'язок осіб, які переміщують товари і транспортні засоби через митний кордон України - подавати митним органам документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю.

Згідно п. 25 статті 4 Митного кодексу України, митний режим - комплекс взаємопов'язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Відповідно до ч. 1, 3 статті 381 Митного кодексу України, громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом. У разі знищення чи повного зіпсування транспортних засобів особистого користування, ввезених на митну територію України з метою транзиту, внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку їх транзиту зупиняється, а внесена грошова застава повертається особі, яка внесла заставу, її спадкоємцю або уповноваженій ними особі, за умови надання такою особою органам доходів і зборів достатніх доказів знищення чи повного зіпсування транспортного засобу.

Статтею 90 МК України встановлено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч. 1 статті 92 МК України митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України.

Згідно з ч. 1 статті 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно ч. 2 статті 95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до положень статті 102 МК України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Згідно ч. 8 статті 102 МК України митний режим транзиту також припиняється у разі конфіскації товарів, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до ч. 3 статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу.

Частиною 1 статті 460 МК України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

В свою чергу, визначення понять «обставини непереборної сили» та «аварія» закріплено п.2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року №657 (Порядок № 657), відповідно до якого обов'язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність. У цьому розділі терміни вживаються в такому значенні: документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Відповідно до п. 3 Розділу 8 Порядку № 657 залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Пунктом 5 Розділу 8 Порядку № 657 встановлено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, відповідно до вимог митного законодавства України позивач зобов'язаний був здійснити доставку до митного органу України транспортний засіб, що був ним тимчасово ввезений, тобто забезпечити фізичну наявність такого транспортного засобу на митниці, при цьому, як виключення - аварія або обставини непереборної сили.

Згідно пояснень позивача, які підтверджуються матеріалами справи, останній був позбавлений можливості доставити свій автомобіль для вивезення його з території України в передбачений законом строк, оскільки 14.10.2016 було викрадено номерні знаки транспортного засобу, про що того ж дня із заявою звернувся до Дарницького управління поліції ГУ НП в м. Києві.

Також у матеріалах справи наявна копія повідомлення позивача від 17.10.2016 на адресу Київської міської митниці ДФС (митний орган, в зоні діяльності якого перебуває транспортний засіб) про неможливість вивезення за межі митної території України автомобіля марки BMW 525 в строки, визначені ст..95 МК України , додано довідку Дарницького управління поліції ГУ НП в м. Києві від 17.10.2016 про те, що до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події під №79348 від 14.10.2016 зареєстровано звернення ОСОБА_3 щодо крадіжки номерних знаків НОМЕР_2 із автомобіля марки «ВМW 525» 2003 року випуску чорного кольору.

Крім того, 25.12.2016 позивачем про вказані обставини було також додатково повідомлено Житомирську митницю ДФС.

Під час апеляційного розгляду справи представником позивача також надано колегії суддів для огляду його заяву від 14.10.2016 до власника компанії, якій належить вказаний автомобіль - МB «FLP CTP Hydraulics», в якій він повідомив останню про факт викрадення автомобільних номерних знаків із автомобіля марки «ВМW 525» 2003 року випуску, кузов № НОМЕР_1 та просив виготовити дублікат номерних знаків НОМЕР_2.

Отже, колегія суддів зазначає, що викрадення номерного знаку автомобілю марки BMW525, кузов № НОМЕР_1 продовжує строк транзитних перевезень, встановлений ст.95 Митного кодексу України, оскільки вказане вище є належним підтвердженням дії обставин непереборної сили у вигляді злочинних дій третіх осіб.

Всупереч наведеному, відповідачем при розгляді справи про порушення митних правил відносно позивача не було враховано, що обставини дії непереборної сили, а саме протиправні дії третіх осіб, що виражались у викраденні номерних знаків, мало місце 14.10.2016, тобто в межах строку транзитного перевезення, про що позивач 17.10.2016 повідомив Київську міську митницю ДФС, надавши довідку Дарницького управління поліції ГУ НП в м. Києві від 17.10.2016.

Таким чином, відповідачем, всупереч вимогам ст. 77 КАС України, не надано доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що дає можливість притягнення даної особи до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, оскаржувана постанова є необґрунтованою, винесеною без повного дослідження обставин справи та без надання належної їм оцінки, що є порушенням ст. 489 МК України, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскаржена постанова про порушенням митних правил підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 329 КАС, Київський апеляційний адміністративний суд,

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Житомирської митниці ДФС на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Ткачук Наталії Олександрівни - начальника Житомирської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил та закриття провадження по справі - залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 квітня 2018 року - без змін .

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повне судове рішення складено 14 червня 2018 року