Справа № 820/666/18
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

14 червня 2018 р. Справа № 820/666/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Супруна Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 61003) до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 2 під., 3 пов., м. Харків, 61022) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання перерахувати пенсію, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 (надалі за текстом - ОСОБА_1, позивач) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (надалі за текстом - Київське ОУПФУ м. Харкова, відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, яка полягає у не здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) з застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-2016 роки зі збереженням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%, зі збереженням доплат згідно з постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту населення" № 327 від 23.04.2012 року у розмірі 100 грн. та зі збереженням підвищення згідно з ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 37,93 грн. починаючи з 01.10.2017 року;

- зобов'язати Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) з застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-2016 роки зі збереженням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%, зі збереженням доплат згідно з постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту населення" № 327 від 23.04.2012 року у розмірі 100 грн. та зі збереженням підвищення згідно з ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 37,93 грн. починаючи з 01.10.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1, 25.11.2017 звернулась до відповідача з заявою в якому просила здійснити правильний законний перерахунок своєї пенсії без зменшення коефіцієнту стажу та поновити виплату доплат згідно з постанови Кабінету Міністрів України за № 327 від 23.04.2012 року "Про підвищення рівня соціального захисту населення" та підвищення згідно з ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Листом від 26.12.2017 року за вих.№17439-47/02 відповідач повідомив позивача, що пенсія розрахована вірно та законно посилаючись, що з 01.10.2017 року коефіцієнт страхового стажу позивача було зменшено на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 року № 2148-VІІІ", яким було внесено зміни в ст. 25 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV, що потягло за собою зменшено оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1%. Окремо, позивач зазначив, що з листа від 26.12.2017 року від 26.12.2017 року №17439-47/02 не вбачається жодної норми закону України на підставі якої було знято підвищення у розмірі 37,93 грн. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав.

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 02.03.2018 року, згідно зі змістом якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Оскільки, відповідач діяв у межах та спосіб, передбачені чинним законодавством України.

В судове засідання позивач не прибув, про дату, час та місце розгляду адміністративної справи повідомлений належним чином. До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 08.06.2018 року надійшло клопотання позивача про проведення розгляду адміністративної справи за його відсутності та уповноваженого представника позивача.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду адміністративної справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами адміністративної справи.

Суд зазначає, що п.1 ч.3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом КАС України) зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням положень ст.ст. 4, 229 КАС України суд приходить до висновку про наявність беззаперечних підстав для розгляду адміністративної справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на обліку у Київському ОУПФУ м. Харкова та одержує пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV, починаючи з 20.11.2003 року.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось учасниками справи загальний стаж позивача складає 49 років 8 місяців 23 днів.

За дорученням Прем`єр-Міністра України В.Б. Гройсмана та у зв'язку із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VІІІ листом без номера та дати Пенсійний фонд України повідомив позивача, що з 01.10.2017 року її пенсію було про реформовано та підвищено. При цьому, вказано, що пенсія позивача з 01.10.2017 року розраховується, як добуток середньої заробітної плати за 2014-2016 рр., коефіцієнту заробітної плати 1,57226 та коефіцієнту страхового стажу 0,49667.

ОСОБА_1, звернулась до Київського ОУПФУ м. Харкова з заявою в якій просила здійснити перерахунок пенсії з 01.10.2017 року з застосуванням показника середньої заробітної плати 3764,4 грн. (2014-2016 рр.), але зі збереженням величини оцінки року страхового стажу 1,35%, тобто не допускаючи дискримінації та звуження встановленого законом права та поновити виплату підвищення згідно постанови Кабінету Міністра України "Про підвищення рівня соціального захисту населення" від 23.04.2012 року № 327 разом з іншими надбавками, осучаснення, що були складовими позивача пенсійних виплат.

Листом від 26.12.2017 №17439-47/07 Київським ОУПФУ м. Харкова повідомлено позивача, що її пенсія розрахована вірно та законно. Також вказано, що оскільки з 01.10.2017 року, пенсії (у тому числі перераховані із застосуванням показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страховані внески, за 2007 рік відповідно до постанови № 327) згідно із Законом №2148 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-2015 та 2016 роки, а отже встановлювати з 01.10.2017 року підвищення відповідно до пункту 2 постанови № 327, розраховане як різниця, що не перевищує 100 гривень, між розміром пенсії після перерахунку та розміром пенсії до перерахунку відповідно до пункту 1 постанови № 327 - підстави відсутні.

У адміністративному позові вказано, що така бездіяльність відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) з застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-2016 роки зі збереженням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%, починаючи з 01.10.2017, є протиправною оскільки станом на момент призначення позивачеві пенсії та до 01.10.2017 року ст. 25 Закону України №1058 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлювалася величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках), за період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнювала 1,35%, а з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року № 2148-VІІІ стаття 25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 встановлює, що величина оцінки року страхового стажу складає 1%. Тобто до 01.10.2017 року коефіцієнт страхового стажу (згідно ст. 25 Закону України №1058) при обчисленні розміру пенсії позивача складав 0,6705 (49 років 8 місяців 23 днів * 1,35%/12), а з 01.10.2017 - коефіцієнт стажу зменшився до 0,49667 (49 років 8 місяців 23 днів *1%/12). Крім того, позивачці до її пенсії встановлювалася доплата в розмірі 100 грн., згідно постанови Кабінету Міністрів України № 327 від 23.04.2012 року, а також пенсія була осучаснена згідно з ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в розмірі 37,93 грн..

Позивач не погодившись з даною відмовою звернувся до Харківського окружного адміністративного суду.

Суд зазначає, що у положеннях ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Відповідно до положень ч.1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 березня 2003 року за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

При цьому, положеннями ч. 1 ст.10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно частини 1 статті 25 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п'яти знаків після коми за формулою: Кс= (См*Вс)/100%*12, де Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Положеннями ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що з урахуванням змін, внесених Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VI "Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи або перерахунку пенсії може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до частини 4-4 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів положеннями ч. 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Також, з матеріалів справи вбачається, що пенсія була призначена позивачу відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", у зв'язку з чим у відповідності до вище вказаних положень підлягала перерахунку з 01.10.2017 року з врахуванням частини 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Суд зазначає, що вказані норми не було визнано неконституційними в установленому законодавством порядку, а отже у відповідача були відсутні підстави для їх не застосування.

З огляду на вище викладене суд приходить до висновку, про відсутність у діях відповідача протиправної бездіяльності щодо здійснення перерахунку пенсії позивачу з застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-2016 роки зі збереженням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%, починаючи з 01.10.2017, а відтак, позовні вимог позивача в цій частини задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог позивача про зобов'язання Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова здійснити перерахунок пенсії позивача з застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-2016 роки зі збереженням величини оцінки року страхового стажу 1,35%. починаючи з 01.10.2017 суд зазначає, що останні є похідними від вище зазначеної позовної вимоги, а отже задоволенню також не підлягають.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту населення" від 23.04.2012 № 327 установлено, що пенсії, призначені до 1 травня 2012 р. відповідно до Законів України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (за наявності страхового стажу у чоловіків - не менш як 25 років, у жінок - не менш як 20 років), "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей), "Про наукову і науково-технічну діяльність" та "Про пенсійне забезпечення" (одержувачам соціальних пенсій), підвищуються таким чином, щоб розмір підвищення з урахуванням перерахунку, проведеного відповідно до пункту 1 цієї постанови, становив не менш як 100 гривень, для пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у осіб, які не мають страхового стажу: чоловіки - 25 років, жінки - 20 років, - 50 гривень, для соціальних пенсій - 30 гривень.

Підвищення встановлюється до розміру пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги та пенсій за особливі заслуги перед Україною, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, і сум індексації), що склався станом на 30 квітня 2012 року.

При цьому, суд зазначає, що вказана постанова Кабінету Міністрів України не була скасована або визнана не чинною у відповідності до норм діючого законодавства, а отже у відповідача були відсутні підстави для не виплати позивачу вказаної доплати у розмірі 37,93 грн..

Крім того, суд зазначає, що з 01.10.17 р. відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.17 №2148-VIII розпочато осучаснення (підвищення) пенсій в автоматичному режимі, без звернення пенсіонерів, за матеріалами пенсійних справ.

Розглядаючи дану справу, суд звертає увагу, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення (Постанова Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі 826/4418/14).

Суд зазначає, що норми ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», є імперативними та свідчать, що підставою для перерахунку пенсії є становлення нового розміру прожиткового мінімуму, а перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України зазначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України зазначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Наведені та інші положення КАС України дають підстави стверджувати, що в адміністративному судочинстві діє презумпція неправомірності рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, який зобов'язаний в порядку судової процедури, визначеної законом, довести суду правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності. Отже, адміністративне судочинство - це специфічний вид судочинства, де твердження особи про порушення прав вважаються правомірними, поки владний суб'єкт не доведе перед судом протилежне. Правомірні твердження про порушення прав і свобод підлягають в першу чергу негайному захисту.

З огляду на вище викладене суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову частково: "визнати протиправною бездіяльність Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, яка полягає у не здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) зі збереженням доплат згідно з постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту населення" № 327 від 23.04.2012 року у розмірі 100 (сто) гривень 00 копійок та зі збереженням підвищення згідно з ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 37 (тридцять сім) гривень 93 копійок, починаючи з 01.10.2017 року" та "зобов'язати Київське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) зі збереженням доплат згідно з постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту населення" № 327 від 23.04.2012 року у розмірі 100 (сто) гривень 00 копійок та зі збереженням підвищення згідно з ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 37 (тридцять сім) гривень 93 копійок, починаючи з 01.10.2017 року".

В іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки суперечать положенням законодавства.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 61003) до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 2 під., 3 пов., м. Харків, 61022) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання перерахувати пенсію - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 2 під., 3 пов., м. Харків, 61022), яка полягає у не здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 61003) зі збереженням доплат згідно з постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту населення" № 327 від 23.04.2012 року у розмірі 100 (сто) гривень 00 копійок та зі збереженням підвищення згідно з ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 37 (тридцять сім) гривень 93 копійок, починаючи з 01.10.2017 року.

Зобов'язати Київське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 2 під., 3 пов., м. Харків, 61022) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 61003) зі збереженням доплат згідно з постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту населення" № 327 від 23.04.2012 року у розмірі 100 (сто) гривень 00 копійок та зі збереженням підвищення згідно з ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 37 (тридцять сім) гривень 93 копійок, починаючи з 01.10.2017 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 61003) сплачену суму судового збору в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок, за рахунок бюджетних асигнувань Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 2 під., 3 пов., м. Харків, 61022).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення виготовлено 14.06.2018 року.

Суддя Супрун Ю.О.