Справа № 821/884/18
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/884/18
16 год. 00 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Воронцовій К.С.,

за участю: представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фермерського господарства "Росток-2013" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Фермерське господарство "Росток-2013" (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 13.03.2018 року №2959/10/21-22-12-05-11 щодо не підтвердження позивачу статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2018 року;

- зобов'язати відповідача включити позивача до реєстру платників єдиного податку четвертої групи з 01.01.2018 року.

Ухвалою від 14.05.2018 відкрито провадження в адміністративній справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 31.05.2018 року о 13:30 год.

31.05.2018 року розгляд справи відкладено на 12.06.2018 року о 15:00 год. у зв'язку із перебуванням головуючої судді у відрядженні.

12.06.2018 у судовому засіданні протокольною ухвалою допущено процесуальне правонаступництво, а саме: Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області замінено на Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ФГ "Росток-2013" з 2014 року був платником фіксованого сільськогосподарського податку. Починаючи з 2015 року податковим органом було підтверджено позивачу статус платника єдиного податку IV групи. На звернення до податкового органу про підтвердження цього статусу на 2018 рік, 16.04.2018 року на адресу позивача надійшов лист ГУДФС у Херсонській області від 13.03.2018 року № 2959/10/21-22-12-05-11, яким відповідач повідомив про наявність у ФГ "Росток-2013" станом на 01.01.2018 року податкового боргу по єдиному податку у сумі 11919,79 грн., у зв'язку з чим позивач не може бути платником єдиного податку четвертої групи у 2018 році. Позивач вважає таку відмову незаконною, оскільки, на його думку, ФГ "Росток-2013" набуло статусу платника єдиного податку IV групи у 2018 році автоматично, відповідач не приймав рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку та не проводив перевірку позивача, відтак не мав підстав відмовляти у підтвердженні позивачу статусу платника єдиного податку IV групи. Із наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

12.06.2018 року позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав викладених у поданому 31.05.2018 року відзиві на адміністративний позов. Суду пояснив, що станом на 01.01.2018 року згідно інтегрованих карток платника, які ведуться Каховським відділенням Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, по ФГ "Росток-2013" обліковується податковий борг по єдиному податку у сумі 11919,79 грн., у зв'язку з чим листом від 13.03.2018 року № 2959/10/21-22-12-05-11 Головне управління ДФС у Херсонській області повідомило ФГ "Росток-2013" про не підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2018 рік на підставі п.п. 291.5-1.3, п. 291.5-1 ст. 291 Податкового кодексу України. Посилаючись на законність даної відмови, просить відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши пояснення представника відповідача, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавств, які регулюють спірні відносини, суд зазначає наступне.

Фермерське господарство "Росток-2013" () зареєстроване як юридична особа 27.01.2014 року та з 28.01.2014 року перебуває на податковому обліку.

У 2015-2017 роках позивач мав статус платника єдиного податку IV групи, що підтверджується листами Каховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області від 05.03.2015 року, від 24.06.2016 року та від 30.03.2017 року (а.с.23-25).

У лютому 2018 року ФГ "Росток-2013" подало до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку IV групи, розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва та відомості про наявність земельних ділянок, з метою підтвердження статусу платника єдиного податку у відповідності до пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 Податкового кодексу України.

Листом від 13 березня 2018 року за № 2959/10/21-22-12-05-11 Головне управління ДФС у Херсонській області повідомило ФГ "Росток-2013" про неможливість застосування спрощеної системи оподаткування, як платника єдиного податку ІV групи на 2018 рік, у зв'язку із наявністю у останнього станом на 01 січня 2018 року, згідно інтегрованих карток платника, податкового боргу по єдиному податку у сумі 11919,79 грн.

Не погоджуючись із такою відмовою, що викладена у листі від 13.03.2018 року, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку обгрунтованості доводів позивача, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Єдиною підставою для відмови у підтвердженні ФГ "Росток-2013" статусу платника єдиного податку ІV групи відповідач зазначає наявність у позивача податкового боргу станом на 01.01.2018 року.

Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, або відмови від спрощеної системи оподаткування встановлюється статтею 298 Податкового Кодексу України, пунктом 298.8 якої передбачено, що порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1-298.8.4 цієї статті.

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений статтею 299 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 299.1 якої реєстрація суб'єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

За положеннями пункту 299.2 цієї статті центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Щорічне підтвердження статусу платника єдиного податку, умови та порядок такого підтвердження встановлені правилами підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України.

Таким чином, оскільки з 01 січня 2018 року позивач автоматично набув статусу платника єдиного податку четвертої групи, контролюючий орган зобов'язаний внести відповідні відомості до реєстру платників єдиного податку та інформаційних мереж, а також на вимогу позивача надати підтвердження його статусу (довідку).

Ухвалюючи рішення шляхом направлення листа про відмову підтвердження статусу платника єдиного податку, керівник податкового органу розглянув документи для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2018 рік, відмовив з посиланням на п.п. 291.5-1.3,п.291.5-1 ст. 291 Податкового кодексу України.

Суд зазначає, що у межах спірних відносин йдеться про підтвердження статусу платника єдиного податку, а не про обрання або перехід на спрощену систему оподаткування.

Суд вважає необгрунтованими доводи контролюючого органу про наявність податкового боргу у сумі 11919,79 грн., як підставу відмови у підтверджені статусу платника єдиного податку з посиланням на норми пп. 291.5-1.3. п. 291.5-1 ст. 291 ПК України, оскільки ці норми встановлюють умови за якими суб'єкти господарювання не можуть бути платниками єдиного податку четвертої групи. Умовою, яка виключає набуття цього статусу, серед іншого, є податковий борг станом на 1 січня базового (звітного) року, і ця умова не стосуються підтвердження статусу такого платника.

Суд відмічає, що позивач у даному випадку з 01 січня 2018 року став платником єдиного податку четвертої групи, вимоги пп. 291.5-1.3. п. 291.5-1 ст. 291 Податкового кодексу України щодо відмови в такій реєстрації (неможливості застосування спрощеної системи оподаткування) за наявності податкового боргу до спірних правовідносин не застосовуються.

Водночас суд зазначає, що способом реалізації владних управлінських функцій за наявності встановлення обставин під час проведення документальної перевірки, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку. Проте, відповідачем не проводилась документальна перевірка позивача, а також не приймалося рішення про анулювання реєстрації шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.

Дана правова позиція суду також підтверджується висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі № 816/543/17.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про визнання протиправним рішення Головного управління ДФС у Херсонській області, що викладене у листі від 13.03.2018 року № 2959/10/21-22-12-05-11 щодо непідтвердження позивачу статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2018 рік.

Оскільки суд дійшов висновку про протиправність відмови Головного управління ДФС у Херсонській області, що надана листом від 13.03.2018 року № 2959/10/21-22-12-05-11, то належним способом захисту прав позивача є зобовязання Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі включити ФГ "Росток-2013" до Реєстру платників єдиного податку четвертої групи з 01.01.2018 року.

Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При поданні адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 3524,00 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 6 ,9, 12, 14, 44, 139, 241 - 246, 250 , 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби України, викладене у листі від 13.03.2018 року № 2959/10/21-22-12-05-11 щодо не підтвердження фермерському господарству "Росток-2013" статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2018 рік.

Зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, місце знаходження: 73026, Херсонська область, місто Херсон, проспект Ушакова, 75) включити фермерське господарство "Росток-2013" (, місцезнаходження: 74836, Херсонська область, Каховський район, село Новокам'янка, вулиця Об'їзна, будинок 1-А) до Реєстру платників єдиного податку четвертої групи з 01.01.2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, місцезнаходження: 73026, Херсонська область, місто Херсон, проспект Ушакова, 75) на користь фермерського господарства "Росток-2013" (, місцезнаходження: 74836, Херсонська область, Каховський район, село Новокам'янка, вулиця Об'їзна, будинок 1-А) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 18 червня 2018 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 8