Справа № 128/740/17
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 червня 2018 р. Справа № 128/740/17

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б. розглянувши в письмовому провадженні у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив:

- визнати протиправною відмову Лука-Мелешківської сільської ради у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га на території Лука - Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області (в межах села, комунальної форми власності), яка викладена у листі від 07 березня 2017 року № 52;

- визнати незаконним та скасувати рішення Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 28 березня 2017 року 18 сесії 7 скликання, яким ОСОБА_1 відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га на території Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області (в межах села, комунальної форми власності);

- зобов'язати Лука-Мелешківську сільську раду на черговій сесії прийняти рішення, яким надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га на території Лука - Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області (в межах села, комунальної форми власності).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 02 лютого 2017 року звернувся до Лука-Мелешківської сільської ради із клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га. Листом № 52 від 07 березня 2017 року сільський голова повідомив, що питання надання земельної ділянки на території Лука-Мелешківської сільської ради розглядалось на засіданні комісії з врегулювання земельних відносин та вирішено підготувати відмову у зв'язку з відсутністю вільних земельних ділянок на території Лука-Мелешківської сільської ради та складною ситуацією, що склалалась при забезпеченні земельними ділянками жителів громади, в першу чергу учасників антитерористичної операції на сході країни, членам родин загиблих.

28 березня 2017 року Лука-Мелешківською сільською радою Вінницького району Вінницької області винесено рішення про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі в приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Лука-Мелешківської сільської ради в межах населеного пункту, оскільки згідно генерального плану розвитку с. Лука - Мелешківська, територія на яку звернувся із клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі в приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га передбачено будівництво школи, пожежної частини та індивідуальна забудова.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 23 березня 2017 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 18 січня 2018 року адміністративну справу № 128/740/17 передано на розгляд до Вінницького окружного адміністративного суду.

Згідно з вимогами частини другої статті 30 КАС України адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Відповідно до статті 31 КАС України проведено автоматичний розподіл, за результатами якого визначений головуючий суддя у справі Мультян Марину Бондівну.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 року адміністративну справу № 128/740/17 прийнято до свого провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з'явились, однак, надали клопотання про розгляд справи без їх участі у порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явилась, однак, надала заяву про розгляд справи без її участі в порядку письмового провадження. Окрім того, представником відповідача у відзиві зазначено, що однією із підстав для відмови в наданні дозволу є невідповідність місця розташування земельної ділянки генеральному плану. При цьому, відповідач вказав, що земля на яку претендує позивач призначена згідно генерального плану під будівництво дитячого садка та пожежного депо, відтак, рішення про відмову є правомірним та не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

У п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на наведене вище, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, а також достатність письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про розгляд та вирішення справу у письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

02 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Лука - Мелешківської сільської ради із клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га.

Листом № 52 від 07 березня 2017 року сільський голова повідомив, що питання надання земельної ділянки на території Лука-Мелешківської сільської ради розглядалось на засіданні комісії з врегулювання земельних відносин та вирішено підготувати відмову у зв'язку з відсутністю вільних земельних ділянок на території Лука-Мелешківської сільської ради та складною ситуацією, що складалась при забезпеченні земельними ділянками жителів громади, в першу чергу учасників антитерористичної операції на сході країни, членам родин загиблих.

28 березня 2017 року Лука-Мелешківською сільською радою Вінницького району Вінницької області винесено рішення про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі в приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Лука-Мелешківської сільської ради в межах населеного пункту, оскільки згідно генерального плану розвитку с. Лука - Мелешківська, територія на яку звернувся із клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі в приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га передбачено будівництво школи, пожежної частини та індивідуальна забудова.

Не погоджуючись з такою відмовою позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом.

Відповідно до вимог ст.19 ч. 2 Конституції України, зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Систему місцевого самоврядування визначено статтею 5 Закону України "Про місцеве самоврядування" у якій визначено, що сільська рада і сільський голова являються окремими самостійними суб'єктами в системі місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, відповідно до закону питання регулювання земельних відносин (п. 34 ст. 26 Закону).

Повноваження сільських рад у галузі земельних відносин визначені статтями 12, ч.1 ст. 122 ЗК України.

Частиною 6 ст. 118 ЗК України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно частини 7 цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Також, статтею 123 ЗК України передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Таким чином, наведеними вище правовими нормами встановлено, що вирішення питань регулювання земельних відносин, в тому числі про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, із земель державної чи комунальної власності в межах населеного пункту, віднесено до виключної компетенції відповідних сільських, селищних, міських рад.

При цьому, повноваження сільського, селищного, міського голови у процесі роботи відповідної місцевої ради, в тому числі щодо вирішення земельних питань, визначені ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до ч. 4 вказаної статті, до повноважень сільського, селищного, міського голови належать, зокрема, забезпечення на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян, скликання сесії ради, внесення пропозиції та формування порядку денного сесії ради, головування на пленарних засіданнях ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 46 Закону України "Про місцеве самоврядування" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 вказаного Закону рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Аналіз ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України та вищенаведених положень Закону України "Про місцеве самоврядування" свідчить про те, що питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або відмова у його наданні належить до компетенції органу місцевого самоврядування.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога в частині визнати протиправною відмову Лука-Мелешківської сільської ради у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га на території Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області (в межах села, комунальної форми власності), яка викладена у листі від 07 березня 2017 року № 52 підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог визнати незаконним та скасувати рішення Лука - Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 28 березня 2017 року 18 сесії 7 скликання, яким ОСОБА_1 відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га на території Лука -Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області (в межах села, комунальної форми власності) та зобов'язати Лука-Мелешківську сільську раду на черговій сесії прийняти рішення, яким надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га на території Лука - Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області (в межах села, комунальної форми власності).

Із положень статті 118 ЗК України випливає, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Із аналізу вищезазначених положень слідує, що законодавцем передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а саме, невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

В розумінні статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту. Містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

Із положень статті 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" випливає, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід'ємною частиною генерального плану.

Послідовність виконання робіт з розроблення генерального плану населеного пункту та документації із землеустрою визначається будівельними нормами, державними стандартами і правилами та завданням на розроблення (внесення змін, оновлення) містобудівної документації, яке складається і затверджується її замовником за погодженням з розробником.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Лука-Мелешківською сільською радою Вінницького району Вінницької області замовлено та Проектно-вишукувальним інститутом "Вінницяагропроект" виготовлено Генеральний план с. Лука-Мелешківська Вінницького району Вінницької області.

Рішенням Лука-Мелешківської сільської ради 17 сесії 7 скликання від 13 лютого 2017 року вирішено затвердити генеральний план забудови с. Лука-Мелешківська розробленим інститутом "Вінницяагропроект".

Водночас, судом встановлено, що згідно викопіювання з генерального плану, земельна ділянка орієнтовною площею 2,00 га на території Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області (за межами населеного пункту), яку бажає отримати ОСОБА_1 розташована на території, на якій заплановано будівництво школи, пожежної частини та індивідуальна забудова.

Отже, в контексті процитованих вище норм та з урахуванням встановлених обставин, суд погоджується з позицією відповідача, покладеної в основу оскаржуваного рішення, що місце розташування земельної ділянки, на яку бажає отримати позивач дозвіл, не відповідає генеральному плану с. Лука - Мелешківська, а отже наявні підстави для відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, що передбачено статтею 118 ЗК України. Відтак, адміністративний позов в частині визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування від 28 березня 2017 року задоволенню не підлягає.

Оцінюючи позовну вимогу в частині зобов'язання надати дозвіл, то вона є похідною і задоволенню не підлягає.

Окрім того, як вже зазначалось вище, саме до повноважень відповідного суб'єкта владних повноважень віднесено вирішення питання щодо надання дозволу на виготовлення відповідної документації. Отже, такі повноваження є дискреційними, тобто такими, які дають можливість на власний розсуд суб'єкту владних повноважень визначити повністю або частково зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів прийняття рішень, передбачених нормативно-правовим актом.

Дискреційні повноваження, насамперед, це сукупність прав і обов'язків державних органів, їх посадових та службових осіб, що дають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів прийняття рішень, передбачених проектом акта.

Обмежуючим фактором для рішень представників влади згідно з визначенням дискреційних повноважень є закон і справедливість.

За таких обставин, враховуючи, що законодавець чітко визначив порядок та підстави для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, суд вважає, що відсутні підстави без дотримання такої процедури зобов'язувати суб'єкта владних повноважень приймати наперед визначене рішення та фактично підміняти орган місцевого самоврядування.

Щодо вимоги позивача встановити судовий контроль за виконанням судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі. Тобто, питання щодо зобов'язання відповідача подати такий звіт вирішується судом під час постановлення судового рішення.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Водночас, встановлення строку на подачу звіту про виконання судового рішення є правом суду, який ухвалив судове рішення, а не його обов'язком, відтак, оскільки у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, дана вимога про встановлення судового контролю задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Лука-Мелешківської сільської ради у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовним розміром 2,0 га на території Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка викладена у листі № 52 від 07 березня 217 року.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 213 (двісті тринадцять) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, );

Лука-Мелешківська сільська рада Вінницького району Вінницької області (Вінницька область, Вінницький район, с. Лука-Мелешківська, вул. Центральна, 2 А).

Суддя Мультян Марина Бондівна