Справа № 804/5975/13-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

12 червня 2018 року

справа №804/5975/13-а

адміністративне провадження №К/9901/3536/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 травня 2013 року у складі судді Врони О.В. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року у складі колегії суддів Чепурнова Д.В., Поплавського В.Ю., Сафронової С.В. у справі № 804/5975/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грей-Юг» до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

У квітні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Грей-Юг» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з адміністративним позовом до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - податковий орган, відповідач у справі), в якому просило визнати протиправними і скасувати повністю податкові повідомлення-рішення від 31 жовтня 2012 року № (від 15 січня 2013 року №, від 25 березня 2013 року №), якими збільшено суму грошового зобов'язання Товариства за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 790 758,88 грн, з яких за основним платежем 632 607,10 грн і за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 158 151,78 грн, з мотивів безпідставності їх прийняття.

30 травня 2013 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року, адміністративний позов задоволено, визнані протиправними і скасовані податкові повідомлення-рішення податкового органу від 31 жовтня 2012 року № (від 15 січня 2013 року №, від 25 березня 2013 року №).

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з протиправності спірних податкових повідомлень-рішень, оскільки пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України не містить заборони платнику податків включати до "Заяви про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в ЄРПН)", яка подається разом з податковою декларацією за звітний (податковий) період, податкові накладні, які були виписані постачальниками в попередніх податкових періодах, але отримані покупцем в періоді, за який подається така декларація.

У березні 2014 року податковим органом подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України, в якій відповідач посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

У касаційній скарзі відповідач викладає обставини справи, зміст підпунктів 16.1.3, 16.1.7 пункту 16.1 статті 16, пункту 46.1 статті 46, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.10 статті 201, пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, при цьому в чому полягає порушення цих норм податковим органом не зазначено. Вважає порушеною судами попередніх інстанцій статтю 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Товариство своїм правом на подання заперечень (відзиву) на касаційну скаргу, не скористалося, що не перешкоджає перегляду судових рішень та вирішення справи по суті.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Касаційний розгляд справи здійснюється у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Здійснюючи касаційний перегляд оскаржуваних судових рішень, Суд вважає, що зазначеним вимогам закону такі судові рішення відповідають у повному обсязі з огляду на наступне.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що 31 жовтня 2012 року податковим органом проведено камеральну перевірку звітності Товариства з податку на додану вартість за вересень 2012 року, за результатами якої складено акт перевірки від 31 жовтня 2012 року №348/1520/34772945 (далі - акт перевірки).

Перевіркою встановлено, що згідно податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2012 року Товариством надано Додаток №8 (реєстраційний №), в якому зазначено вісім податкових накладних, які виписані постачальником Товариством з обмеженою відповідальністю «Східна торгівельна компанія» (далі - контрагент позивача) та не зареєстровані ним в Єдиному реєстрі податкових накладних, на загальну суму 3 163 035 грн, в тому числі податок на додану вартість 632 607,10 грн. Згідно Реєстру виданих та отриманих податкових накладних за вересень 2012 року Товариства у розділі ІІ «Отримані податкові накладні» зазначені податкові накладні отримані 01 вересня 2012 року. Відповідно до заяви-скарги, наданої 22 жовтня 2012 року (вх. №14141/10), Товариством надано копії податкових накладних, видаткових накладних, договору купівлі-продажу.

31 жовтня 2012 року податковим органом на підставі акту перевірки згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України за порушення пункту 201.10 статті 201 цього Кодексу прийнято податкове повідомлення-рішення № (не змінено за результатами адміністративного оскарження податковими повідомленнями-рішеннями від 15 січня 2013 року №, від 25 березня 2013 року №), яким збільшено суму грошового зобов'язання Товариства за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 790 758,88 грн, з яких за основним платежем 632 607,10 грн і за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 158 151,78 грн.

Суди першої та апеляційної інстанцій також установили, що за наслідком виконання договору купівлі-продажу №18 від 01 лютого 2012 року (поставлення продуктів харчування (кондитерські вироби, сухі сніданки, макарони, консерви, приправи, кава) та корма для тварин згідно з асортиментом), укладеного між Товариством (позивачем у справі, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Східна торгівельна компанія" (постачальник), останнім виписані податкові накладні (№5 від 01 серпня 2012 року, №10 від 02 серпня 2012 року, №18 від 06 серпня 2012 року, №21 від 08 серпня 2012 року, №23 від 09 серпня 201 року, №27 від 10 серпня 2012 року, №29 від 14 серпня 2012 року і №32 від 16 серпня 2012 року), які надіслані на адресу Товариства (позивача у справі) 30 серпня 2012 року службою кур'єрської доставки "Твін-ДМ" та вручені адресату 01 вересня 2012 року, що підтверджується кур'єрською накладною №035784, оригінал якої оглянуто судами попередніх інстанцій, копія долучена до матеріалів справи.

01 вересня 2012 року Товариство, отримавши вказані податкові накладні, зареєструвало їх в розділі ІІ "Отримані податкові накладні" Реєстру виданих та отриманих податкових накладних за вересень 2012 року, що підтверджено актом перевірки.

У зв'язку з тим, що зазначені податкові накладні не зареєстровані контрагентом позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних, Товариство включило їх в Додаток №8 "Заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних)" до податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2012 року, який подало податковому органу засобами телекомунікаційного зв'язку (реєстраційний № в квитанції №2 від 23 жовтня 2012 року).

22 жовтня 2012 року Товариство подало податковому органу заяву-скаргу вих. №33 від 20 жовтня 2012 року на постачальника Товариство з обмеженою відповідальністю "Східна торгівельна компанія", до якої додало копії вищевказаних податкових накладних, видаткових накладних і договору купівлі-продажу. Вказана обставина підтверджена актом перевірки.

Всі оригінали документів (договору, видаткових накладних, податкової декларації з податку на додану вартість з усіма додатками), оглянуто судом першої інстанції в судовому засіданні, їх копії долучено до матеріалів справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При вирішенні питання щодо правильності застосування норм матеріального права до спірних правовідносин, Суд виходить з наступного.

Пунктом 201.10. статті 201 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) серед іншого передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення органами державної податкової служби документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

Відповідно до абзацу третього пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Судами попередніх інстанцій установлено дотримання Товариством вимог, встановлених пунктом 201.10. статті 201 Податкового кодексу України, а саме додання до податкової декларації за звітний податковий період заяви із скаргою на постачальника, а також копії первинних документів, які досліджені та оцінені судами першої та апеляційної інстанцій на їх відповідність Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та підтверджують факт отримання таких товарів за договором купівлі-продажу, що є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту.

Відсутність складу податкового правопорушення доводить безпідставність збільшення відповідачем податкового зобов'язання з податку на додану вартість спірними податковими повідомленнями-рішеннями.

Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 травня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року у справі № 804/5975/13-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер