Справа № 207/3035/17(2-а/207/93/17)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2018 рокусправа № 207/3035/17(2-а/207/93/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Мельник В.В.

судді: Сафронова С.В. Чепурнов Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі
апеляційну скаргуДепартаменту патрульної поліції
на постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 грудня 2017 року (суддя - головуючий Тюлюнова Валентина Григорівна) в адміністративній справі
за позовомОСОБА_1
до 1) Інспектора Управління патрульної поліції у м. Дніпро рядового поліції батальйону №3 роти №7 ОСОБА_2 2) Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції
провизнання дій протиправними, та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом до Інспектора Управління патрульної поліції у м. Дніпро рядового поліції батальйону №3 роти №7 ОСОБА_2 (далі Відповідач-1), Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (далі Відповідач-2), в якому просив:

- скасувати постанову серії ЕАА №195160 від 27 жовтня 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором Управління патрульної поліції у м. Дніпро рядовим поліції батальйону №3 роти №7 ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

- закрити провадження по адміністративний справі у відношенні ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 листопада 2017 року відкрито провадження по справі №207/3035/17 (а.с. 1).

В обґрунтування адміністративного позову Позивач зазначав, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, оскільки складалась інспектором без врахування його зауважень, пояснень та конкретної дорожньої обстановки. Крім того, звертав увагу на те, що у п. 6 постанови ЕАА №195160 від 27.10.2017 року інспектор вказав « 27.10.2017 року 16:07:42, м. Дніпро, вул. Гоголя, 44, водій не виконав вимог д.з. 4.3 рух праворуч, проїхавши прямо 4467, чим порушив п. 8.4 ОСОБА_3 дорожнього руху. Порушення вимог наказових знаків», однак згідно до ОСОБА_3 дорожнього руху дорожній знак 4.3. передбачає рух ліворуч.

Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 грудня 2017 року у справі №207/3035/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції у м. Дніпро рядового поліції батальйону №3 роти №7 ОСОБА_2, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволено (а.с. 47-53).

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що дії посадової особи, при розгляді справи про адміністративне правопорушення слід визнати неправомірними, а постанову серії ЕАА №195160 від 27.10.2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, слід скасувати, а провадження по справі закрити з підстави того, що справа була розглянута на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцем знаходження органу, який уповноважив розглядати такі справи.

Департамент патрульної поліції, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку (а.с. 59-71).

В апеляційній скарзі Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції. Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що пунктом 2.3 Рішення Конституційного суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні. Крім того, заявник вказує на те, що в даному випадку наявна належна доказова база, яка підтверджує факт порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху та, як наслідок, яка обґрунтовує належність притягнення його до адміністративної відповідальності.

Учасники справи, які були належним чином сповіщені про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання своїх представників не направили, про причини їх неявки суд не сповістили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників учасників справи та без фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи в їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27.10.2017 року інспектором Управління патрульної поліції у м. Дніпро рядовим поліції батальйону №3 роти №7 ОСОБА_2 винесено постанову серії ЕАА №195160 від 27.10.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що 27.10.2017 року в м. Дніпро по вул. Гоголя водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Hyundai Tucson, д.н.з АЕ 7333 АР, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч» ОСОБА_3 дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Оскарження правомірності винесеного суб'єктом владних повноважень - інспектором Управління патрульної поліції у м. Дніпро рядовим поліції батальйону №3 роти №7 ОСОБА_2 рішення у формі постанови серії ЕАА №195160 від 27.10.2017 року і було предметом судового розгляду в даній справі.

Надаючи правову оцінку діям субєкта владних повноважень, колегія суддів виходить з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють ОСОБА_3 дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці ОСОБА_3, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, конкретні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України Про дорожній рух, Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Закону України Про Національну поліцію, ОСОБА_3 дорожнього руху.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п.п. 8.1 п. 8 ОСОБА_3 дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно до абз. «г» п.п. 8.4 п. 8 ОСОБА_3 дорожнього руху, наказові знаки - показують обовязкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Відповідно до пп. 33.4 Наказові знаки п. 33 Дорожні знаки ОСОБА_3 дорожнього руху, встановлено знак 4.2 «Рух праворуч» - дозволяє рух лише праворуч.

При цьому, пп. 33.4 Наказові знаки п. 33 Дорожні знаки ОСОБА_3 дорожнього руху передбачено зону дії знаку 4.2 «Рух праворуч», а саме - на перехрещення проїзних частин, перед яким він встановлений.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд апеляційної інстанції, переглянувши відео-файл, який міститься на цифровому носії інформації DVD-R диску та містить запис подій від 27.10.2017 року за участю сторін по справі (а.с. 42), встановив, що автомобіль НОМЕР_1 не виконав вимоги дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч» та проїхав прямо через перехрестя вул. Гоголя та вул. Чернишевського (часове позначення відеозапису - з 00:00:16), крім того, Позивачем не заперечується наявність дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч» на означеному перехресті (часове позначення відеозапису - з 00:02:10).

Таким чином, проїзд автомобіля НОМЕР_1 прямо через перехрестя вул. Гоголя та вул. Чернишевського, де встановлено знак 4.2 (а.с. 24), свідчить про наявність у діях Позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

При цьому, суд зазначає що посилання Позивача на формальні порушення, що мали місце при складанні субєктом владних повноважень постанови серії ЕАА №195160 від 27.10.2017 року, жодним чином не вплинули на існування встановленого порушення, вчиненого Позивачем у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Щодо висновків суду першої інстанції про необхідність винесення постанови за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною 4 статті 258 КУпАП встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на приписи статей 122, 222 КУпАП у справі, що розглядається, застосуванню підлягає норма частини 4 статті 258 КУпАП, згідно якої протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності виноситься уповноваженим органом (посадовою особою) на місці вчинення правопорушення.

Висновки суду першої інстанції, з посиланням на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, щодо незаконності розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення за місцем зупинки транспортного засобу є необґрунтованими, оскільки зі змісту статті 258 КУпАП вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на те, що рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, приймалось до внесення змін у статтю 258 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вказує на безпідставність доводів суду першої інстанції з приводу неналежного місця розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 310, 317, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 грудня 2017 року у справі №207/3035/17 - скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та, відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: В.В. Мельник

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов