Справа № 536/1529/17
Суддя: Колотієвський О. О.
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 536/1529/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

Головуючого - судді - Колотієвського О.О.,

при секретарі - Клоновій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 2 батальйону УПП у м. Одеса - Васільєва А.В., інспектора з ОДВР та ОМ ДТП УПП у м. Одесі - Літвяк Володимира Володимировича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Одеська філія ДП МВС України «Інформ-ресурс», Суб'єкт підприємницької діяльності - ОСОБА_4 про скасування постанови серії АР № 642531 про накладення адміністративного стягнення від 23 серпня 2017 року,-

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2017 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 2 батальйону УПП у м. Одеса - Васільєва А.В., інспектора з ОДВР та ОМ ДТП УПП у м. Одесі - Літвяк Володимира Володимировича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Одеська філія ДП МВС України «Інформ-ресурс», Суб'єкт підприємницької діяльності - ОСОБА_4 про скасування постанови серії АР № 642531 про накладення адміністративного стягнення від 23 серпня 2017 року.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що він, 22 серпня 2017 року рухаючись на автомобілі марки Daewoo Sens номерний знак НОМЕР_8 містом Одеса разом зі своєю сім'єю (дружина ОСОБА_6 1988р.н, донька ОСОБА_7 2012р.н, донька ОСОБА_8 2014р.н, сестра ОСОБА_9 1978р.н, племінниця ОСОБА_10 2014р.н).

На прохання його дітей зводити їх до туалету, він зупинився на Привокзальній площі біля інших припаркованих транспортних засобів о 15.25 годині.

Повернувшись, ОСОБА_1 не знайшов свого автомобіля на місці його паркування. Після пошуків автомобіля , він зателефонував за номером 102 о 15.40 годині, щоб повідомити про викрадення. Диспетчер йому передзвонила о 15.44 і повідомила, що автомобіль був евакуйований на штрафну площадку за адресою вулиця Тираспольська 31а.

На місці де стояв його автомобіль поліція не залишила жодних повідомлень про його місцезнаходження.

На лобовому склі його транспортного засобу була та є табличка з номером його мобільного телефону за котрим з ним була змога зв'язатися.

Його автомобіль не заважав іншим транспортним засобам, поряд відсутня трамвайна лінія та тролейбусне сполучення, проїзна частина має декілька смуг для руху в одному напрямку.

В евакуйованій машині залишилися дитячі теплі речі, гроші та документи. Своїми діями поліція залишила сім'ю ОСОБА_1 на Ж/Д вокзалі без можливості існування. На заклики про допомогу Одеська поліція відповіла відмовою. З 15.50 до 21.00 вони зверталися по допомогу за номерами 102(поліція), 1545(урядова гаряча лінія), НОМЕР_2 (черговий патрульної поліції), НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5(ОДА) та багато інших номерів шукаючи допомоги.

23 серпня 2017 року о 9 годині 00 хвилин вони з дітьми приїхали за адресою м. Одеса вулиця Академіка Корольова 5 Управління патрульної поліції м. Одеса, де старший лейтенант Літвяк В.В. ознайомив їх з актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Старший лейтенант Літвяк В.В. не відреагував на їхні зауваження та докази і виніс одразу Постанову про накладення адміністративного стягнення.

На місці де стояв його автомобіль відсутні знаки котрі забороняють зупинку, рух автомобілів здійснюється в одному напрямку, зліва та справа є знаки паркування.

22 серпня 2017 року вони мали намір повернутися до Полтавської області для підготовки до дня народження дружини позивача - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 - день народження. Свято було зіпсоване. Так як після видачи постанови про накладення адміністративного стягнення 23 серпня 2017 року, їм з родиною довелося на міському транспорті їхати через всю Одесу за адресою АДРЕСА_2 здійснивши три пересадки до місця зберігання їхнього авто на штрафній площадці. Де з'ясувалося, що отримати автомобіль можливо у понеділок, вівторок, четвер та п'ятницю, 23 серпня це середа, а потім з 24.08 по 27.08 включно вихідні дні.

Подолавши паніку та зібравшись з силами вони стали благати, щоб їм повернули автомобіль. Після годинної розмови працівники штрафної площадки погодилися видати автомобіль при умові сплати суми за зберігання у розмірі 288 грн. та послуги евакуатора у розмірі 1510 грн.

Враховуючі вищевикладене вважає, що акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 22.08.2017 року складений на автомобіль марки Daewoo Sens номерний знак НОМЕР_8 винесений з порушеннями їх прав та чинного законодавства України, є необґрунтованим та незаконним.

На підставі вищевикладеного, просив суд ухвалити рішення, яким:

- визнати дії інспектора патрульної поліції 3-ї роти 2-го батальйону УПП в

м.Одесі Васільєва А.В, щодо складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 22.08.2017 року складений на автомобіль марки Daewoo Sens номерний знак НОМЕР_8 незаконними.

- визнати постанову серії АР № 642531 про накладення адміністративного стягнення від «23»серпня 2017 року складену на основі акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 22.08.2017 року складений на автомобіль марки Daewoo Sens номерний знак НОМЕР_8 протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

- стягнути на його користь 295 грн.( 288 грн. та сума комісії банку 7 грн.) з Одеської філії ДП МВС України «Інформ-ресурс» 65045, м.Одеса, вул.Жуковського 38 сплачених ним за зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику в м.Одеса;

- стягнути на його користь 1525,10 грн. (1510 грн. та сума комісії банку 15,10 грн.) з СПД ОСОБА_4 код ЄДРПОУ НОМЕР_6, 65078, АДРЕСА_1, тел. НОМЕР_7 сплачених ним за евакуацію автомобіля;

- компенсувати йому та його родині моральну та фінансову шкоду в розмірі 11075 грн. з Управління патрульної поліції м. Одеса, а саме:

- проживання в м.Одеса одні сутки 650 грн.;

- харчування комплексні обіди 180 грн. вечеря, 150 грн. сніданок, 200 грн обід;

- проїзд громадським транспортом містом Одеса 110 грн.;

- копіювальні послуги 5 грн м.Одеса;

- мобільний зв'язок 100 грн;

- копіювальні послуги 160 грн. м.Кременчук;

- ліки для дитини та аналізи 520 грн.;

- на кожну дитину 1000 грн. моральної шкоди;

- на дорослого 2000 грн. моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі: інспектор 3 роти 2 батальйону УПП у м. Одеса - Васільєва А.В., інспектор з ОДВР та ОМ ДТП УПП у м. Одесі - Літвяк Володимира Володимировича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Одеська філія ДП МВС України «Інформ-ресурс», Суб'єкт підприємницької діяльності - ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Крім цього, не подали у визначений судом строк відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов'язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів та з'ясованих в судовому засіданні обставин.

Неподання відповідачем відзиву на позов суд кваліфікує як визнання позову.

Суд, вислухавши пояснення позивача та покази свідків, дослідивши позов та докази, яким він обґрунтовується, дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Судом встановлено та підтверджується показами свідка ОСОБА_6, що 22 серпня 2017 року, ОСОБА_1 рухаючись на автомобілі марки Daewoo Sens номерний знак НОМЕР_8 містом Одеса разом зі своєю сім'єю (дружина ОСОБА_6 1988р.н, донька ОСОБА_7 2012р.н, донька ОСОБА_8 2014р.н, сестра ОСОБА_9 1978р.н, племінниця ОСОБА_10 2014р.н).

На прохання його дітей зводити їх до туалету, він зупинився на Привокзальній площі біля інших припаркованих транспортних засобів о 15 годині 25 хвилин.

Повернувшись, ОСОБА_1 не знайшов свого автомобіля на місці його паркування. Після пошуків автомобіля , він зателефонував за номером 102 о 15 годині 40 хвилин, щоб повідомити про викрадення. Диспетчер йому передзвонила о 15 годині 44 хвилини і повідомила, що автомобіль був евакуйований на штрафну площадку за адресою вулиця Тираспольська 31а.

Відповідно до ст.265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, зокрема передбачене ч.3 ст. 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора.

Після тимчасового затримання транспортного засобу працівник відповідного уповноваженого підрозділу Національної поліції зобов'язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та його місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації.

У разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху, крім розміщення транспортного засобу на місцях, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик.

Згідно зі ст.260 КУпАП, у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, допускається тимчасове затримання транспортного засобу.

Автомобіль ОСОБА_1 не заважав іншим транспортним засобам, поряд відсутня трамвайна лінія та тролейбусне сполучення, проїзна частина має декілька смуг для руху в одному напрямку, зліва та справа є знаки паркування, що не заперечується сторонами.

На місці де стояв автомобіль ОСОБА_1 поліція не залишила жодних повідомлень про його місцезнаходження.

На лобовому склі його транспортного засобу була табличка з номером його мобільного телефону за котрим з ним була змога зв'язатися.

Всупереч норми закону ст..260 КУпАП та ч.3 ст. 265-2 КУпАП, інспектор 3 роти 2 батальйону УПП у м. Одеса - Васільєв А.В. склав акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу; доказів того, що автомобіль ОСОБА_1 суттєво перешкоджав дорожньому руху, чи був розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю - відповідачем суду не надано. Також не надано доказів того, що інспектор Васільєв А.В. вживав заходи для встановлення особи, підозрюваної у вчинені адміністративного правопорушення.

23 серпня 2017 о 09 годині 00 хвилин позивач з дітьми приїхали за адресою м. Одеса вулиця Академіка Корольова 5 Управління патрульної поліції м. Одеса, де старший лейтенант Літвяк В.В. ознайомив їх з актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Суд, при дослідженні акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 22.08.2017 року, виявив порушення в частині зазначення в ньому інформації, внесення якої передбачено п.4 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, а саме:

- не вказано номер телефону підприємства, установи або організації, які доставляють транспортний засіб на спеціальний майданчик чи стоянку;

- не вказано посаду, прізвище, ім'я та по батькові особи, яка виконує роботи з доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку.

Також не зазначено в акті, яким шляхом проводиться тимчасове затримання транспортного засобу: шляхом блокування автомобіля або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку.

До акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу за можливості додається фотографія транспортного засобу, що підлягає тимчасовому затриманню, і перелік речей, які перебувають у ньому. Також ці порушення були виявлені ОСОБА_1 під час відповідного ознайомлення.

Старший лейтенант Літвяк В.В. не відреагував на зауваження ОСОБА_1 та докази і виніс Постанову про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до статті 279 КУпАП, посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками .

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст..252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, враховуючи вищезазначене в сукупності, враховуючи те, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, та те, що відповідно до ст.159 КАС України, неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову, суд вважає, що позов ОСОБА_1 в частині визнання дій працівника поліції Васільєва А.В. незаконними, а постанову складену працівником поліції Літвяком В.В. - протиправною - є доведеним, а тому підлягає задоволенню.

Крім цього, оскільки суд встановив, що дії працівника поліції Васільєва А.В. є незаконними, а постанова складена працівником поліції Літвяком В.В. є протиправною, тому вимоги позивача про стягнення коштів на його користь, сплачених ним за зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику та за евакуацію автомобіля, також підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги позивача за компенсацію моральної та матеріальної шкоди, суд вважає, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач просить стягнути з Управління патрульної поліції м. Одеса проживання в м.Одеса на його користь наступні витрати: проживання одні сутки 650 грн.; харчування комплексні обіди 180 грн. вечеря, 150 грн. сніданок, 200 грн. обід; проїзд громадським транспортом містом Одеса 110 грн.; копіювальні послуги 5 грн м.Одеса; мобільний зв'язок 100 грн; копіювальні послуги 160 грн. м.Кременчук; ліки для дитини та аналізи 520 грн. - але доказів на підтвердження зазначених витрат суду не надано. Оскільки в матеріалах справі відсутні докази на підтвердження понесення таких витрат, тому суд вважає, що в цій частині позов не підлягає задоволенню у зв'язку з недоведеністю.

Що стосується стягнення моральної шкоди, суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частини пятої статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Зі змісту вказаної норми випливає, що у такому порядку розглядаються адміністративним судом вимоги про відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди. Основною умовою такого розгляду є те, щоб така вимога була заподіяна (похідною) протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин і якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснив, що моральною шкодою є втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, Верховний Суд України у вищевказаній постанові Пленуму зазначає, що в позовній заяві про відшкодування моральної шкоди повинні бути зазначені обставини того, у чому полягає моральна шкода, якими діями, рішеннями вона завдана та якими доказами вона підтверджена. Факт заподіяння шкоди доводить позивач.

Обов'язковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, обов'язок доказування спричиненої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу, що позивається із таким позовом.

Оскільки, в протиправно евакуйованій машині залишилися дитячі теплі речі, гроші та документи, своїми діями поліція залишила сім'ю ОСОБА_1 на Ж/Д вокзалі без можливості існування.

22 серпня 2017 року вони мали намір повернутися до Полтавської області для підготовки до дня народження дружини позивача - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 - день народження. Свято було зіпсоване. Так як після видачи постанови про накладення адміністративного стягнення 23 серпня 2017 року, їм з родиною, в складі якої біли малолітні діти, довелося на міському транспорті їхати через всю Одесу за адресою АДРЕСА_2 здійснивши три пересадки до місця зберігання їхнього авто на штрафній площадці.

Оскільки, діти позивача та його дружина не є сторонами по справі, суд приходить до висновку, про стягнення моральної шкоди лише на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 122, 251, 252, 260, 265-2, 279, КУпАП, ст.ст.9, 72-77, 160, 161, 241-246, 250, 251, 255, 293-295 КАС України, «Правилами дорожнього руху України», -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 2 батальйону УПП у м. Одеса - Васільєва А.В., інспектора з ОДВР та ОМ ДТП УПП у м. Одесі - Літвяк Володимира Володимировича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Одеська філія ДП МВС України «Інформ-ресурс», Суб'єкт підприємницької діяльності - ОСОБА_4 про скасування постанови серії АР № 642531 про накладення адміністративного стягнення від 23 серпня 2017 року - задовольнити частково.

Дії інспектора патрульної поліції 3-ї роти 2-го батальйону УПП в

м.Одесі Васільєва А.В, щодо складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 22.08.2017 року складений на автомобіль марки Daewoo Sens номерний знак НОМЕР_8 - визнати незаконними.

Постанову серії АР № 642531 про накладення адміністративного

стягнення від «23»серпня 2017 року складену на основі акту огляду та

тимчасового затримання транспортного засобу від 22.08.2017 року складений на автомобіль марки Daewoo Sens номерний знак НОМЕР_8 - визнати протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Стягнути з Одеської філії ДП МВС України «Інформ-ресурс» 65045, м.Одеса,вул.Жуковського 38 на користь ОСОБА_1 295 грн. сплачених ним за зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику в м.Одеса.

Стягнути з СПД ОСОБА_4 код ЄДРПОУ НОМЕР_6, 65078, АДРЕСА_1, тел. НОМЕР_7 на користь ОСОБА_1 1525,10 грн. сплачених ним за евакуацію автомобіля

Стягнути з Управління патрульної поліції м. Одеса на користь ОСОБА_1 2000 гривень моральної шкоди.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня її проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський