Справа № 826/25950/15
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 травня 2018 року №826/25950/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ТРЕЙДІНГ» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ТРЕЙДІНГ», (далі - позивач), до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, (далі - відповідач), про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відповідача від 08.07.2015 року №8 в частині, та податкового повідомлення-рішення від 08.07.2015 року №8 повністю, (далі - оскаржувані податкові повідомлення-рішення).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що Позивач не погоджується з прийнятим повідомленням-рішенням від 08.07.2015 року №8 в частині донарахування податку на додану вартість та штрафних санкцій на загальну суму 686 558,50 грн., а саме, в частині збільшення зобов'язань за платежем: ПДВ в розмірі 23 535,00 грн. плюс 50 % штрафу - 11 767,50 грн., (загалом - 35 302,50 грн.) в жовтні 2013 року, та в частині збільшення грошового зобов'язання за платежем: ПДВ в розмірі 434 171,00 грн. плюс штрафні санкції у розмірі 50 % - 217085,50 грн. (загалом 651 256,50 грн.) та прийнятим податковим повідомленням рішенням від 08.07.2015 року №8, стосовно збільшення зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 33 539,00 грн. (з них 22 359,00 грн. основний платіж, штраф 11 180,00 грн.), оскільки вони прийняті відповідачем на підставі висновків, зроблених за результатами перевірки позивача, які не відповідають фактичним обставинам та нормам чинного законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та зазначив, що результати перевірки відповідають фактичним даним справи, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення, винесені у відповідності з вимогами чинного законодавства України, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне:

Відповідачем з 22.05.2015р. по 04.06.2015 р. року проведено планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2012 року по 31.12.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 року по 31.12.2014 року. За результатами перевірки складений акт про результати планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2012 року по 31.12.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 року по 31.12.2014 року № 116/26-55-22-08 від 18.06.2015 р. (далі - акт перевірки).

Згідно з висновками, викладеними в акті перевірки, відповідачем встановлено порушення:

п. 138.2 ст. 138, п.п. 135.4.1 п.135.4 ст. 135 Податкового кодексу України, що призвело до

- заниження податку на прибуток на загальну суму 22 359,00 грн., у тому числі за 3 квартали 2013 року (2013 рік) на суму 22 359,00 грн.

- завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 2 170 857,00 грн., у тому числі у півріччі 2014 року (3 квартали 2014 рік, 2014 рік) на суму 2 170 857,00 грн.

-п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201, п. 186.3 ст. 186, п. 190.2. ст.. 190, абз. б). п.185.1 ст. 185, п.186.4. ст. 186, п.188.1 ст. 188, п. 194.1 ст. 194 Податкового Кодексу України, п. 2.4, п. 2.16 Положення «Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.95, р.V-VI «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 № 1492 із змінами та доповненнями внаслідок заниження на загальну суму 660704 грн., у тому числі у квітні 2013 р. на суму 163 202,00 грн., у жовтні 2013 р. на суму 62 899,00 грн., у грудні 2013 на суму 432,00 грн., у травні 2014 на суму 434 171,00 грн.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки, позивач 25.06.2015 р. подав Відповідачу заперечення з обґрунтуванням своєї позиції.

Листом ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві № 8862/10/26-55-22-08 від 03.07.2015 р. повідомила позивача про залишення заперечень без задоволення.

На підставі висновків, зафіксованих в акті перевірки, відповідачем прийнято податкові повідомлення - рішення:

- форми «П» № 8 від 08.07.2015 р., згідно якого зменшено суму від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток у розмірі 2 170 857,00 грн.;

- форми «Р» № 8 від 08.07.2015 р., згідно якого збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 33 539,00 грн., в тому числі 22 359,00 грн. - за основним платежем, 11 180,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції (штрафи);

- № 8 від 08.07.2015 р., згідно якого збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 991 056,00 грн., в тому числі 660704,00 грн. - за основним платежем, 330 352,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції (штрафи).

З прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями позивач частково не погодився та 13.07.2015 р. подав скаргу до Головного управління ДФС у м. Києві.

Головне управління ДФС у м. Києві, 10.09.2015 р. за № 14041/10/26-15-10-05-35 прийняло Рішення про результати розгляду первинної скарги, згідно якого податкові повідомлення-рішення форми П» № 8 від 08.07.2015 р., форми «Р» № 8 від 08.07.2015 р., та форми «Р» № 8 від 08.07.2015 р. залишило без змін.

З рішенням ГУ ДФС позивач не погодився та у строки, встановлені чинним законодавством, 17.09.2015 року направив до Державної фіскальної служби України скаргу.

За результатами розгляду скарги Державна фіскальна служба 12.11.2015 року прийняла Рішення №24084/6/99-99-10-01-0125, яким частково задовольнила скаргу позивача скасувавши податкове повідомлення-рішення форми «П» № 8 від 08.07.2015 р. Інші податкові повідомлення - рішення № 8 від 08.07.2015 р. та № 8 від 08.07.2015 р. залишено без змін.

Позивач вважає податкове повідомлення - рішення № 8 від 08.07.2015 р. частково, а податкове повідомлення - рішення № 8 від 08.07.2015 р. повністю, такими, що винесені протиправно, а тому підлягають скасуванню у судовому порядку.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Між Бельгійською компанією «ExxonMobil Petroleum Ц Сhemical BVBV» (далі ЕксонМобіл) та позивачем була укладена угода про премію № 2235_NIKO_SDR_ 2013 року (далі по тексту - «Угода про премію»). Угода про премію підписана зі сторони ЕксонMoбіл 17.04.2013, а зі сторони ТОВ «НІКО ТРЕЙДІНГ» - 26.04.2013 року.

Відповідно до п. 1. А Угоди про премію:

«Премія» сума зі літр продукції, яку ЕксонМобіл виплачує Дистриб'юторові за загальний об'єм відповідної продукції придбаної протягом терміну, вказаного в Параграфі 3, за Договором поставки змащувальних матеріалів № DC -1101 від 01 квітня 2011 року (надалі - Договір поставки) укладених на виконання відповідного Дистриб'юторського договору при дотриманні всіх умов.

Премія не змінює ціни продуктів, придбаних Дистриб'ютором у ЕксонМобіл.

Премія не є оплатою будь-яких товарів (робіт, послуг) або майнових прав».

На виконання умов Угоди про премію компанією ЕксонМобіл була видана ТОВ «НІКО ТРЕЙДІНГ» кредит-нота №32931201 від 29.05.2014 року, згідно якої премія ТОВ «НІКО ТРЕЙДІНГ» за загальний об'єм придбаної продукції за Договором поставки склала 145 020,88 доларів США (еквівалент 2 170 857,00 грн.).

В бухгалтерському обліку на суму 2 170 856,56 (145 020,88 доларів США) була списана кредиторська заборгованість ТОВ «НІКО ТРЕЙДІНГ» перед компанією ЕксонМобіл за Товар, придбаний за Договором поставки.

Операція відображена в 4 -му кварталі 2014 року проводками:

- Д-т 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» К-т 719 «Інші доходи від операційної діяльності».

В податковому обліку сума несплаченого (списаної з балансу) кредиторської заборгованості 2 170 856,56 включена до складу доходів, що враховується при визначенні об'єкту оподаткування та задекларована у рядку 3 «Інші доходи» Податкової декларації з податку на прибуток за 2014 рік.

Таким чином, в акті перевірки відповідачем зроблено висновок, що сума у розмірі 2 170 857,00 грн. є премією (оплатою) за надані марктингові послуги, що в свою чергу призвело до порушення абз. б). п. 185.1, ст.185, п. 186.4 ст. 186 п 188.1 ст. 188, п. 194.1 ст. 194 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 434 171,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 217085,50 грн. (загалом 651 256,50 грн.), внаслідок не включення до об'єкту оподаткування вартості наданих маркетингових послуг у сумі 2 170 856,56 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 21.1.1 - пп. 21.1.5 п. 21.1 ст. 21 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), посадові особи контролюючих органів зобов'язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності.

Як вбачається з матеріалів справи, основним видом діяльності ТОВ «НІКО ТРЕЙДІНГ» є оптова та роздрібна торгівля паливно - мастильними матеріалами.

Так, між позивачем (Покупець) та компанією «ЕксонМобіл енд Кемікал бвба», («ExxonMobil Petroleum Ц Сhemical BVBV») (далі - ЕксонМобіл), компанією створеною у відповідності із законодавством Бельгії (номер компанії: № ) укладено Договір поставки змащувальних матеріалів №DC-1101) (далі - Договір поставки).

За Договором поставки ЕксонМобіл поставляв позивачу мастильні матеріали торгових марок Esso та Mobil.

Також між цими компаніями була укладена угода про премію № 2235_NIKO_SDR_ 2013 року (далі - Угода про премію). Угода про премію підписана зі сторони ЕксонMoбіл 17.04.2013, а зі сторони позивача - 26.04.2013 року.

29.05.2014 року ЕксонМобіл видав позивачу кредит-ноту №32931201 (Кредит-нота), згідно якої кредиторська заборгованість за придбану позивачем продукцію за Договором поставки зменшилась на суму 145 020,88 доларів США (еквівалент 2 170 857,00 грн.).

Позивачем не заперечувався факт укладення Угоди про премію та отримання кредит-ноти, позивачем заперечувався факт надання маркетингових послуг компанії ЕксонМобіл.

Суд погоджується із зазначеними вище твердженнями позивача, оскільки жодних належних та достатніх доказів на підтвердження протилежного відповідачем суду не надано.

Крім того, на підтвердження відсутності надання компанії ЕксонМобіл маркетингових послуг позивачем зазначено, що

- Договором поставки не передбачено надання позивачем компанії ЕксонМобіл будь-яких послуг, в тому числі маркетингових послуг, підтвердженням чого є відсутність будь-яких актів наданих послуг, підписаних сторонами в рамках цього договору;

- Угода про премію на момент отримання Позивачем Кредит - ноти вже втратила чинність на підставі ст. 3, якою передбачено, що премія виплачується до 01 квітня 2014 року та в самій угоді про премію в ст. 1, абзац 3 зазначено, що премія не є оплатою будь-яких товарів (робіт, послуг) або майнових прав;

Додатково на підтвердження відсутності надання нерезиденту (компанії ЕксонМобіл) маркетингових послуг, позивачем надано суду лист від нерезидента (компанії ЕксонМобіл) від 08.07.2015р., отриманий на запит позивача, де компанія ЕксонМобіл підтвердила, що кредит-нота №32931201 від 29.05.2014 року. адресована ТОВ «НІКО ТРЕЙДІНГ», є зменшенням кредиторської заборгованості перед ЕксонМобіл за поставлений товар за Договором поставки змащувальних матеріалів № DC -1101 від 01 квітня 2011 року, на суму 145 020,88 доларів США та не є оплатою будь - яких послуг чи робіт за Угодою про премію № 2235_NIKO_SDR_2013, в тому числі оплатою за маркетингові послуги.

Крім цього, позивач звертав увагу суду на те, що в порядку адміністративного оскарження Рішенням ДФС України від 12.11.2015 року № 24084/6/99-99-10-01-0125 про результати розгляду скарги Позивача, було скасовано податкове повідомлення рішення форми «П» № 8 від 08.07.2015 р., згідно якого зменшено суму від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток у розмірі у розмірі 2 170 857,00 грн. (два мільйони сто сімдесят тисяч вісімсот п'ятдесят сім гривень нуль копійок), мотивуючи своє рішення неможливістю повторного визначення перевіркою доходу товариства у сумі 2 170 857,00 грн., оскільки вказана сума була включена товариством самостійно до складу доходів.

Позивач також звертав увагу суду, що в рамках Угоди про премію нерезидентом (компанією ЕксонМобіл) не було здійснено жодних платежів, і, що представники відповідача повинні підтвердити свої твердження про факт надання маркетингових послуг нерезиденту належними доказами, в той час, як такі висновки відповідача нічим не підтверджені і не відповідають дійсним обставинам.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про безпідставність тверджень відповідача щодо порушень позивачем вимог абз. б). п. 185.1, ст.185, п. 186.4 ст. 186 п. 188.1 ст. 188, п. 194.1 ст. 194 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 08.07.2015 року №8 в частині збільшення грошового зобов'язання за платежем: ПДВ на загальну суму 651 256,50 грн. (з них 434 171,00 грн. - основний платіж, 217085,50 грн. - штрафні (фінансові) санкції), є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується збільшення в жовтні 2013 року зобов'язань за платежем ПДВ на загальну суму 35 302,50 грн., з них основний платіж - 23 535 грн., штрафна (фінансова) санкція - 11 767,50 грн., визначене податковим повідомленням - рішенням № 8 від 08.07.2015 р. та стосовно збільшення зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 33 538 грн. (з них 22 359,00 грн. - основний платіж, 11 180,00 грн. - штрафна (фінансова) санкція) визначене податковим повідомленням - рішенням від 08.07.2015 року №8, суд зазначає наступне.

Між позивачем (замовником) та ТОВ «Комель, ЮА» (Код ) (Виконавець) 22.07.2013 було укладено Договір про виконання робіт з організації збирання, видалення, знешкодження та утилізації відпрацьованих мастил (олив) № ВМ-0302 (далі - Договір про виконання робіт).

Предметом Договору про виконання робіт є організація власними силами або шляхом залучення третіх осіб заходів з переробки відпрацьованих мастил (олив).

Згідно Договору про виконання робіт позивачем на рахунок ТОВ «Комель, ЮА» було перераховано за три квартали 2013 року суму в розмірі 117 678,40 грн., яка була включена до складу витрат підприємства, а сума в розмірі 23 535,00 грн. була включена до податкового кредиту.

Посадові особи відповідача в акті перевірки посилаються на те, що ТОВ «Комель, ЮА» перебуває на обліку ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві та зареєстроване за адресою: м.Київ, вул.. Картелішвіллі, буд 7/2. Стан платника податків - 8. ДО ЄДР ВНЕСЕНО ЗАПИС ПРО ВІДСУТНІСТЬ ЗА МІСЦЕЗНАХОДЖЕННЯМ.

Відповідно бази даних «Податковий блок» ДФС України у ТОВ «Комель, ЮА» відсутні трудові ресурси та виробничі ресурси, для виконання вищезазначених послуг самостійно, відсутня ліцензія на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами (збирання, перевезення, оброблення, утилізація, видалення, знешкодження), до перевірки не надані акти виконаних робіт (наданих) послуг, які б підтверджували факт виконання ТОВ «Комель, ЮА» робіт (надання послуг) на адресу ТОВ «НІКО ТРЕЙДІНГ».

Вказані обставини на думку відповідача вказують на відсутність реальності операцій між позивачем та ТОВ «Комель, ЮА».

Суд не погоджується з даними твердженнями відповідача та вважає, що позивач правомірно відніс до витрат суму у розмірі 117 678,40 грн. та суму ПДВ у розмірі 23 535,00 грн. до податкового кредиту.

Оплата за Договором про виконання робіт з організації збирання, видалення, знешкодження та утилізації відпрацьованих мастил (олив) від 22.07.2013 року № ВМ-0302 здійснювалась позивачем на виконання Постанови Кабінету міністрів України від 17 грудня 2012 року №1221 «Про деякі питання збирання, перевезення, зберігання, оброблення (перероблення), утилізації та/або знешкодження відпрацьованих мастил (олив)» у розмірах передбачених цією постановою. Пунктом 1 ст. 2 цієї постанови передбачено, що підприємства, установи та організації всіх форм власності, що виробляють або імпортують для вільного використання мастила (оливи) за кодами товарних підкатегорій згідно з УКТЗЕД 2710 19 81 00, 2710 19 83 00, 2710 19 87 00, 2710 19 91 00, 2710 19 93 00, 2710 19 99 00, 2710 20 90 00, 3403 19 10 00, 3403 19 90 10 і 3403 99 00 10, внаслідок використання яких утворюються відпрацьовані мастила (оливи), зобов'язані самостійно відповідно до законодавства забезпечити збирання, перевезення, зберігання, оброблення (перероблення), утилізацію та/або знешкодження відпрацьованих мастил (олив) або укласти договори про виконання робіт з організації збирання, перевезення, зберігання, оброблення (перероблення), утилізації та/або знешкодження відпрацьованих мастил (олив) тільки із суб'єктами господарювання - переробниками відповідних мастил (олив), що мають ліцензію на право провадження господарської діяльності у сфері поводження з небезпечними відходами, з урахуванням встановленої ціни на послуги з організації збирання, перевезення, зберігання, оброблення (перероблення), утилізації та/або знешкодження відпрацьованих мастил (олив).

Ціна за послуги з організації збирання, перевезення, зберігання, оброблення (перероблення), утилізації та/або знешкодження відпрацьованих мастил (олив) для імпортерів, згідно п. 2. ст.. 2 постанови становила в період спірних правовідносин 0,8 гривні (без урахування податку на додану вартість) за 1 літр під час митного оформлення товару.

Твердження відповідача про відсутність ліцензії у ТОВ «КОМЕЛЬ. ЮА» (Код ) спростовуються документально. На момент існування господарських відносин між позивачем та ТОВ «КОМЕЛЬ. ЮА» останнє мало чинну ліцензію на здійснення робіт з організації збирання, видалення, знешкодження та утилізації відпрацьованих мастил. Вказана ліцензія була анульована тільки 25 квітня 2014 року Наказом № 121 Мінекології та природних ресурсів від цієї ж дати.

Крім цього, на час надання послуг позивачу ТОВ «КОМЕЛЬ. ЮА» було відповідним чином зареєстроване та мало чинне свідоцтво платника податку на додану вартість. Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «Комель. ЮА» було анульовано вже після здійснення всіх господарських операцій з ТОВ «НІКО ТРЕЙДІНГ», а саме 02.07.2014 року, що підтверджується актом перевірки.

Анулювання ліцензії та свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість не мають зворотної дії, що в свою чергу свідчить про те, що всі господарські відносини здійснені до дати анулювання та є правомірними.

Твердження відповідача про те, що позивачем не надано до перевірки актів виконаних робіт (наданих) послуг, які б підтверджували факт виконання ТОВ «Комель, ЮА» робіт (надання послуг) на адресу ТОВ «НІКО ТРЕЙДІНГ», також не знаходять свого документального підтвердження, оскільки, позивач надав суду для ознайомлення оригінал та відповідно додав до матеріалів справи копію акту № К-00000033 здачі - прийняття робіт (надання послуг) до Договору про виконання робіт з організації збирання, видалення, знешкодження та утилізації відпрацьованих мастил (олив) від 22.07.2013 року № ВМ-0302 на суму 117 678,40 грн., підписаний сторонами та завірений печатками підприємств. Відповідачем, в свою чергу, не надано жодного документального підтвердження, стосовно відсутності вказаного акту під час перевірки та не надано доказів витребування у позивача акту в рамках перевірки.

Також, не обґрунтованим є твердження відповідача стосовно відсутності у ТОВ «Комель, ЮА» трудових ресурсів та виробничих ресурсів, для виконання вищезазначених послуг самостійно, як підтвердження реальності здійснених господарських операцій, оскільки ТОВ «Комель, ЮА» згідно предмету Договору (п. 1.1.) може виконувати роботи з організації переробки відпрацьованих мастил (олив) як власними силами, так і шляхом залучення третіх осіб. Тобто, при залученні Виконавцем третіх осіб для виконання послуг (робіт) по договору, наявність виробничих та трудових ресурсів по переробці мастильних матеріалів не є обов'язковою.

Також судом встановлено, що позивачем здійснено у повному обсязі оплату ТОВ «КОМЕЛЬ. ЮА» за надані послуги згідно з Договором про виконання робіт з організації збирання, видалення, знешкодження та утилізації відпрацьованих мастил (олив) від 22.07.2013 року № ВМ-0302, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями з відміткою банку про проведення платежу та не заперечувалось відповідачем.

Враховуючи те, що ТОВ «КОМЕЛЬ. ЮА» (Код ) на період здійснення господарських операцій за Договором про виконання робіт з організації збирання, видалення, знешкодження та утилізації відпрацьованих мастил (олив) від 22.07.2013 року № ВМ-0302, мало відповідну Ліцензію на здійснення такої діяльності, свідоцтво платника ПДВ було чинним та під час перевірки було надано всі первинні документи, позивач цілком правомірно відніс до витрат підприємства суму у розмірі 117 678,40 грн. та суму ПДВ у розмірі 23 535,00 грн. до податкового кредиту, а тому суд вважає безпідставними висновки відповідача щодо порушення п. 138.2. ст. 138 Кодексу та порушення п.198.3, п.198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201, п. 186.3 ст. 186, п. 190.2 ст. 190 абз. б). п.185.1 ст. 185, п.186.4. ст. 186, п.188.1 ст. 188, п. 194.1 ст. 194 Кодексу, у зв'язку з чим оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 08.07.2015 року №8 в частині збільшення в жовтні 2013 року зобов'язань за платежем ПДВ на загальну суму 35 302,50 грн., з них основний платіж - 23 535 грн., штрафна (фінансова) санкція - 11 767,50 грн., та податкове повідомлення - рішення від 08.07.2015 року №8 стосовно збільшення зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 33 538 грн. (з них 22 359,00 грн. - основний платіж, штрафна (фінансова) санкція - 11 180,00 грн.) є протиправними та підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ТРЕЙДІНГ» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві і про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 192, 241-246, 250,255, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ТРЕЙДІНГ» (місце знаходження: 01004, м. Київ, вул. велика Васильківська, 5, ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 08.07.2015 р. № 8, в частині збільшення зобов'язань за платежем: ПДВ в розмірі 35 302,50 грн. (з них 23 535 грн. - основний платіж, 11 767,50 грн. штрафна (фінансова) санкція, та в частині збільшення грошового зобов'язання за платежем: ПДВ в розмірі 651 256,50 грн. (з них 434 171,00 грн. - основний платіж 217085,50 грн. - штрафна (фінансова) санкція.

3. Визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 08.07.2015 р. № 8.

4.Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ТРЕЙДІНГ» сплачений ним судовий збір у розмірі 10 801,47 грн. (десять тисяч вісімсот одна гривня сорок сім копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (місце знаходження: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, 2, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко