Справа № 826/17753/17
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 червня 2018 року № 826/17753/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярославь-авто»

до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого орану Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Ярославь-авто» (далі також - позивач, ТОВ «Ярославь-авто») з позовом до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого орану Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі також - відповідач), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

- визнати протиправними дії Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого орану Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо проведення позачергової перевірки виконання умов договору про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва №54/15 від 09.08.2015 року, яка організована відповідно до статей 6, 7 Закону України «Про автомобільний транспорт»;

- визнати протиправними та скасувати рішення Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого орану Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про дострокове розірвання договору про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва №54/15 від 09.08.2015 року, оформлене відповідним листом про розірвання договору.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.01.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи в судовому засіданні 01.03.2018 року.

25.01.2018 року №8502/18 через канцелярію суду від Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого орану Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшов відзив на позовну заяву.

В судове засідання 01.03.2018 року представники сторін прибули. З огляду на необхідність надання додаткових доказів, судом оголошено про відкладення розгляду справи на 16.03.2018 року.

Через канцелярію суду 16.03.2018 року №29984/18 від Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого орану Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшли пояснення. Від позивача, також, 16.03.2018 року №29997/18 надійшли заперечення на відзив до позовної заяви та уточнення позовних вимог.

В судовому засіданні 16.03.2018 року, в яке прибули представники сторін, відповідно до частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України судом ухвалено про перехід до письмового провадження.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги неправомірними діями відповідача щодо проведення позапланової перевірки та, за її результатами, прийняття рішення про розірвання договору на здійснення автомобільних перевезень в односторонньому порядку. Зокрема зазначає, що позаплановий захід проведено не у порядку Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", зокрема:

- позивачу не надано наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки (п. 1 статті 7 Закону);

- позивачу не надано посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою (п. 2 статті 7 Закону);

- в Актах перевірки не зазначено детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства (п. 6 статті7 Закону);

- не надано примірник Акту в останній день заходу державного нагляду (контролю); - не виконано вимог статті 7 Закону щодо здійснення відповідних заходів при наявності підстав повного або часткового зупинення надання послуг Позивачем; вжиття інших заходів реагування шляхом складання припису, розпорядження, іншого розпорядчого документу щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу;

- посадовою особою органу державного нагляду (контролю) не внесено запису про здійснення заходу державного нагляду (контролю) до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (за наявності такого журналу в суб'єкта господарювання) (стаття 10 Закону);

- порушено права, визначені статтею 10 Закону: бути поінформованим про свої права та обов'язки; вимагати від посадових осіб органу державного нагляду (контролю) додержання вимог законодавства; не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону; орган державного нагляду (контролю) здійснює повторний позаплановий захід державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю); у передбачених законом випадках посадові особи не надали копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, або відповідного державного колегіального органу на здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю); вести журнал реєстрації заходів державного нагляду (контролю) та вимагати від посадових осіб органів державного нагляду (контролю) внесення до нього записів про здійснення таких заходів до початку їх проведення; з'ясування посадовими особами під час здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) питань, інших ніж ті, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення такого заходу.

Оскільки, Відповідачем, в наданому Позивачу Акті №1/54/15 від 24.11.2017р., за результатами нібито проведеної чергової перевірки, вказується на порушення Позивачем умов Договору щодо інвестиційних зобов'язань останнього, позивач вказує, що Наказом Відповідача №Н-27 від 08.04.2015 року затверджено умови конкурсу з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, у тому числі щодо технічних характеристик транспортних засобів.

Відповідно до частини третьої статті 44 Закону України «Про автомобільний транспорт» Позивач зобов'язався здійснити придбання 33 автобусів відповідної пасажиромісткості для сидіння пасажирів з можливістю перевезення стоячих пасажирів, які відповідають умовам конкурсу, затверджених наказом Відповідача №Н-27 від 08.04.2015 року, (п.3.1. Договорів «Про організацію перевезень пасажирів на міському і автобусному маршруті загального користування м. Києва» №56/15, №60/15, №43/15 від 19.08.2015 року - надалі Договорів).

Пунктом 4.20 Договору вказано що невиконанням інвестиційних зобов'язань вважається один або кілька фактів у сукупності.

Пунктом 3.1.1 Договору вказано яку кількість автобусів Перевізник зобов'язується придбати до 20 травня 2016 року.

На виконання пунктів 3.1.1 та 3.1.2., Позивачем придбано 20 нових автобусів до 20.05.2016 року та 13 нових автобусів до 20.05.2017 року.

Зважаючи на вимогу щодо забезпечення роботи на об'єкті конкурсу, не менше як одного транспортного засобу, пристосованого для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями, встановлену умовами конкурсу та постановою Кабінету Міністрів від 03.12.2008 року №1081, всі 33 автобуси, придбані Позивачем на виконання інвестиційних зобов'язань, пристосовані для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями, про що Відповідач поінформований і своїми попередніми перевірками, які проводилися в 2016 - 2017 роках відповідно до вимог статей 6, 7 Закону України "Про автомобільний транспорт" та визнав їх повну відповідність умовам конкурсу.

Крім того, позивач зазначає щодо недотримання відповідачем вимог Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, запереченнях, пояснені та клопотанні про долучення доказів. Зазначає, що відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 22.05.2013 року № 757 замовником (організатором) пасажирських перевезень визначено Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Пунктом 1.5 зазначеного вище Розпорядження, Департамент транспортної інраструктури уповноважений здійснювати інші функції замовника (організатора), передбачені законодавством у сфері автомобільних перевезень.

Відповідач зазначає, що у нього відсутні повноваження стосовно здійснення державного нагляду і контролю, та відповідно вказує, що він їх не здійснював, виходячи з наступного.

Приписами статті 7 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що забезпечення організації пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах загального користування покладається на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту.

Відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов'язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під'їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати (частина перша статті 31 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами (частина перша статті 42 Закону України "Про автомобільний транспорт").

У відповідності до статті 3 Закону України «Про автомобільний транспорт», цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до пункту 56 Постанови Кабінету міністрів України № 1081 від 03.12.2008 року «Про затвердження Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування» (надалі Постанова № 1081) контроль за виконанням умов договору (дозволу) здійснює організатор та інші органи виконавчої влади згідно з компетенцією, за наявності відповідного звернення або доручення організатора.

Згідно з підпунктом 3 пункту 55 Постанови № 1081 визначено, що організатор має право достроково розірвати договір (позбавити дозволу) з автомобільним перевізником у разі: порушення ним умов договору (дозволу).

Отже, позачергова перевірка Позивача здійснювалась у відповідності до пунктів 2.2.1. (вимагати від Перевізника належного виконання зобов'язань за цим Договором), 2.2.2. (забезпечувати організацію перевірок щодо дотримання Перевізником умов цього Договору), 2.2.8. (здійснювати контроль дотримання Перевізником умов Договору в порядку, передбаченому Договором та діючим законодавством України), 4.1. (контроль за виконанням умов Договору, здійснюється Організатором (уповноваженими представниками) на підставі пункту 56 Порядку проведення конкурсу з перевезення на автобусному маршруті загального користування, затвердженого Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 року №1081 у порядку, передбаченому цим Договором), 4.5. (про проведення позачергової перевірки заздалегідь не попереджається), 4.6. (позачергові перевірки умов Договору здійснюються Організатором (уповноваженими представниками Організатора) у випадках: 4.6.9. в інших випадках, при яких не здійснення негайного втручання Організатора, може призвести до погіршення надання послуг пасажирського автомобільного транспорту в м. Києві) Договору «Про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті користування м. Києва» № 54/15 від 19.08.2015 року.

Таким чином, відповідач зазначає, що Департамент транспортної інфраструктури не здійснював нагляд (контроль), а проводив перевірку виконання Позивачем умов договору.

За результатами перевірки Відповідачем було складено Акт № 1/54/15 від 24.11.2017 року в якому зафіксовано, що ТОВ «Ярославь-Авто» виконує договір з порушенням умов, визначених його змістом, а саме: пунктів 4.20.2, 3-1.1 та п. 1.1 договору, автобуси марки Богдан моделі А22112 не відповідають пункту 1.1. Договору та Додатку № 1 до від 08.04.2015 року в частині пасажиромісткості.

Крім того, відповідачем зазначено, що 13.12.2017 року Господарським судом м. Києва прийнято рішення у справі № 910/19663/17 за позовом ТОВ «Ярославь-Авто» до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання недійсними правочинів щодо дострокового одностороннього розірвання договорів, визнання на організацію перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах, визнання недійсними актів проведення чергової перевірки, зобов'язання виконувати договори, яким позивачу відмовлено в задоволені позовних вимог.

Зважаючи на вищевикладене, відповідач вказує, що Департамент транспортної інфраструктури проводив позачергову перевірку виконання TOB «Ярославь-Авто» умов Договору № 45/15 від 19.08.2015 року відповідно до положень договору, в межах норм чинного законодавства, та виконання TOB «Ярославь-Авто» взятих на себе інвестиційних зобов'язань визначених пунктами 4.20.2., З.1.1., та пунктом 1.1. договору та Додатком № 1 до Наказу № Н-28 від 08.04.2015 року.

Розглянувши подані документи і матеріали, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

На підставі направлення на позачергову перевірку дотримання умов договору про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва №053-10138 від 08.11.2017 року, відповідачем проведено позачергову перевірку дотримання позивачем умов укладеного з Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого орану Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) договору про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва №54/15 від 19.08.2015 (надалі-Договір).

Перевірку організовано відповідно до ст. 6, 7 Закону України «Про автомобільний транспорт» (п.п. 4.5, 4.6.9 Договору).

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено Акт №1/54/15, яким встановлено, що перевізник обслуговує маршрути з порушенням п.п. 4.20.2, 3.1.1 та п. 1.1 умов, визначених змістом Договору про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва.

29.11.2017 року відповідачем в односторонньому порядку з 08.12.2017 року розірвано з ТОВ «Ярославь-авто» Договір про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва №54/15 від 19.08.2015, про що складено Лист - повідомлення про розірвання Договору №053-10779 від 29.11.2017року.

Не погоджуючись з оскаржуваними діями та рішеннями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Як з'ясовано у ході судового розгляду справи, на підставі наказу від 20.07.2015 року №Н-135, 19.08.2015 року між відповідачем, як організатором, та позивачем, як перевізником, було укладено договір №54/15 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, згідно з яким, відповідач, як замовник, надав позивачу, як перевізнику, право на перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування № 545: схема слідування маршруту: просп. П. Григоренка (розворот вул. Крушельницької) - вул. Мішуги - вул. Руденка - вул. Вишняківська - вул. Ревуцького - вул. Декабристів (в зв. напр.: вул. Декабристів - просп. Бажана - вул. Ревуцького) - вул. Вербицького - Харківське шосе - Ленінградська площа - пр. Миру - б-р Верховної Ради - вул. Будівельників - вул. Попудренка - ст. м. «Дарниця» ( в зв. напр.: вул. Попудренка - вул. Бажова - вул. Червоноткацька - вул. Будівельників - б-р Верховної Ради - просп. Миру); режим роботи: маршрутне таксі.

19.10.2015 року сторонами договору укладено додаткову угоду №1, згідно з якою, змінено схему слідування маршруту: «вул. Чавдар - ст. м. «Дарниця».

Суд зазначає, що укладений між позивачем та відповідачем договір, у розумінні норм законодавства, є адміністративним, оскільки укладений суб'єктом владних повноважень з метою реалізації своєї компетенції у сфері управління.

Зокрема, відповідно до пункту 16 частини першої статті 3 КАС України, адміністративний договір - спільний правовий акт суб'єктів владних повноважень або правовий акт за участю суб'єкта владних повноважень та іншої особи, що ґрунтується на їх волеузгодженні, має форму договору, угоди, протоколу, меморандуму тощо, визначає взаємні права та обов'язки його учасників у публічно-правовій сфері і укладається на підставі закону:

а) для розмежування компетенції чи визначення порядку взаємодії між суб'єктами владних повноважень;

б) для делегування публічно-владних управлінських функцій;

в) для перерозподілу або об'єднання бюджетних коштів у випадках, визначених законом;

г) замість видання індивідуального акта;

ґ) для врегулювання питань надання адміністративних послуг.

Укладаючи договір про організацію перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування, відповідач діяв як суб'єкт владних повноважень та реалізував владні управлінські функції щодо здійснення державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту, спрямованого на створення умов безпечного, якісного та ефективного перевезення пасажирів.

Аналогічну позицію висловлено Вищим адміністративним судом України в ухвалах від 05.03.2014 року К/800/4857/14 та від 10.02.2015 року К/800/46412/14, вказуючи на те, що договір про організацію перевезення пасажирів є саме адміністративним договором.

Водночас, суд також враховує, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.05.2018 року у справі №826/5665/17 (адміністративне провадження №К/9901/5370/17) підтримано правову позицію судів першої та другої інстанції щодо здійснення Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого орану Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) владних управлінських функцій в межах укладання договору про організацію перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування та реалізації владних управлінських функцій щодо здійснення державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту, спрямованого на створення умов безпечного, якісного та ефективного перевезення пасажирів.

У ході судового розгляду справи встановлено, що предметом спору є визнання протиправними дій відповідача щодо проведення позачергової перевірки виконання умов договорів про організацію перевезень пасажирів, що потягли за собою прийняття рішення, яким в односторонньому порядку з 08.12.2017 року розірвано договір.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в даних правовідносинах відповідач діяв як суб'єкт владних повноважень та реалізовував владні управлінські функції щодо здійснення державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту, спрямованого на створення умов безпечного, якісного та ефективного перевезення пасажирів.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України від 05.04.2001 № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (із змінами і доповненнями) (далі по тексту - Закон України «Про автомобільний транспорт»).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Рада міністрів Автономної Республіки Крим та обласні державні адміністрації формують у приміському та міжміському сполученні мережу автобусних маршрутів загального користування, що не виходять за межі території Автономної Республіки Крим чи області, та здійснюють в межах своїх повноважень контроль за дотриманням законодавства у сфері автомобільного транспорту на відповідній території.

Органи місцевого самоврядування формують мережу міських автобусних маршрутів загального користування і здійснюють у межах своїх повноважень контроль за дотриманням законодавства у сфері автомобільного транспорту на відповідній території, запроваджують автоматизовану систему обліку оплати проїзду та встановлюють порядок її функціонування, а також види, форми носіїв, порядок обігу та реєстрації проїзних документів; визначають особу, уповноважену здійснювати справляння плати за транспортні послуги в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду.

Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти.

Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства.

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про автомобільний транспорт» забезпечення організації пасажирських перевезень покладається:

- на міжнародних автобусних маршрутах загального користування - на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту;

- на міжміських і приміських автобусних маршрутах загального користування, що виходять за межі території області (міжобласні маршрути), - на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту;

- на приміських і міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території Автономної Республіки Крим чи області (внутрішньообласні маршрути), - на Раду міністрів Автономної Республіки Крим або обласні державні адміністрації;

- на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі району, - на районні державні адміністрації;

- на автобусному маршруті загального користування прямого сполучення місто Київ - міжнародний аеропорт "Бориспіль" - на Київську міську державну адміністрацію;

- на міських автобусних маршрутах загального користування - на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту.

Пунктом 56 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабміну Міністрів України від 03.12.2008р. № 1081 (далі по тексту - Порядок), передбачено, що контроль за виконанням умов договору (дозволу) здійснює організатор та інші органи виконавчої влади згідно з компетенцією, за наявності відповідного звернення або доручення організатора.

Виходячи з системного аналізу норм Закону України «Про автомобільний транспорт», суд вважає, що ними не передбачено іншого виду перевірок автомобільних перевізників ніж планова, позапланова та рейдова.

Оскільки позивач не був завчасно повідомлений про перевірку, суд приходить до висновку, що відповідачем проведено позапланову перевірку.

У той же час, суд зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України від 05.04.2007, № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно зі статтею 2 вказаного Закону, дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного контролю, митного контролю на кордоні, державного експортного контролю, контролю за дотриманням бюджетного законодавства, банківського нагляду, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення.

Так, статтею 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою.

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості:

- дату складення акта;

- тип заходу (плановий або позаплановий);

- форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо);

- предмет державного нагляду (контролю);

- найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід;

- найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб'єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Крім того, п. 4.6.9. Договору №54/15 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва від 19.08.2015 року встановлено, що підставою проведення позачергової перевірки дотримання умов Договору є випадки, при яких не здійснення негайного втручання Організатора, може призвести до погіршення надання послуг пасажирського автомобільного транспорту в м. Києві.

Крім того, п. 4.11 Договору №54/15 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва від 19.08.2015 року передбачено, що виявлені під час перевірок порушення умов Договору (невиконання або неналежне виконання зобов'язань Перевізника за цим Договором) фіксуються Організатором (уповноваженим представником(ами)) у Акті.

Акт складається у 2 (двох) примірниках в останній день проведення перевірки. Кожен з примірників Акта підписується уповноваженим представником (ами) Організатора, який проводив перевірку та представником Перевізника. Представник Перевізника має право письмово викласти свої пояснення та зауваження щодо змісту Акта. Ці пояснення і зауваження додаються до Акту і є його невід'ємною частиною (п. 4.12 Договору).

Сторони домовились, що: у разі відмови представника Перевізника від ознайомлення з Актом або від його підписання, уповноважений представник(и) Організатора, який проводив перевірку, робить про це запис в Акті; один примірник Акта передається представнику Перевізника чи надсилається поштою за місцезнаходженням (юридичною адресою) Перевізника, у порядку, передбаченому п. 4.17 Договору, який зберігається у Організатора (п. 4.13 Договору).

Таким чином, суд приходить до висновку, що процедура проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у сфері автомобільних перевезень також визначається Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Однак, під час розгляду адміністративної справи представником відповідача не було надано доказів дотримання процедури проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання ТОВ «Ярославь-авто» умов договору про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва.

Таким чином, позапланову перевірку ТОВ «Ярославь-авто», за результатами якої були розірванні в односторонньому порядку Договори про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, здійснено із порушенням порядку та принципів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, які вказані в статті 3 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", так як позивач був позбавлений можливості надавати свої пояснення, зауваження, заперечення та вчиняти інші дії в захист своїх законних прав та інтересів.

Крім того, при прийнятті рішення у даній справі суд враховує, що статтею 3 Закону України від 03.11.2016 року №1728-VІІІ «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» було встановлено до 31 грудня 2017 року, що позапланові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органами державного нагляду (контролю):

1) з підстави, передбаченої частиною другою цієї статті (за погодженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності (далі - Державна регуляторна служба);

2) за письмовою заявою суб'єкта господарювання до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

3) за рішенням суду;

4) у разі настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання.

Позаплановий захід державного нагляду (контролю) на підставі обґрунтованого звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав проводиться органом державного нагляду (контролю) за погодженням Державної регуляторної служби.

Для погодження орган державного нагляду (контролю) подає Державній регуляторній службі копію відповідного звернення фізичної особи та обґрунтування необхідності проведення перевірки.

Державна регуляторна служба розглядає подані документи та надає погодження або вмотивовану відмову у наданні погодження протягом п'яти робочих днів з дня надходження відповідних документів.

Форма та порядок надання погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) на підставі обґрунтованого звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав затверджуються Державною регуляторною службою.

Статтею 4 Закону України від 03.11.2016 року №1728-VІІІ «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» прямо передбачено, що Державна регуляторна служба зобов'язана до початку проведення органами державного нагляду (контролю) заходів державного нагляду (контролю) оприлюднити на своєму офіційному веб-сайті погодження на проведення таких заходів. Проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) без оприлюднення погодження Державної регуляторної служби забороняється.

Стаття 5 того ж Закону передбачає право cуб'єкта господарювання перед проведенням позапланового заходу державного нагляду (контролю) ознайомлюватися з погодженням Державної регуляторної служби на проведення такого заходу з наданням йому копії відповідного документа та надає право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) для проведення заходів державного нагляду (контролю), якщо їм не пред'явлено погодження, передбачене статтею 3 цього Закону.

Відповідачем не надано доказів виконання вимог Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» при проведенні позапланових заходів.

Крім того, відповідачем не доведено, що перевірка позивача фактично проводилась, оскільки директор ТОВ «Ярославь-авто» чи його представник не були присутні під час складання актів перевірки, а в самому акті відсутня інформація, які саме транспортні засоби перевірялись, не зазначено номери автобусів, що перевірялись та прізвища водіїв.

Відповідачем надано довідку про позачергову перевірку роботи рухомого складу ТОВ «Ярославь-Авто», до якої додано відомості позачергової перевірки з зазначенням відомостей про транспортні засоби, які підлягали перевірці. Проте, суд критично ставиться до наданих доказів, так як а ні самим Договором, а ні діючими нормами чинного законодавства не передбачено складання такого виду документів при виявленні порушень умов Договору суб'єктом господарювання. Крім того, посилання на вказаний документ відсутнє в самому акті №1/54/15 від 24.11.2017 року, складеного за результатами перевірки.

Отже, суд приходить до висновку, що позапланову перевірку ТОВ «Ярославь-авто» проведено всупереч вимогам встановленим Законом України від 03.11.2016 року №1728-VІІІ «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а тому позовні вимоги про визнання протиправними дії Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого орану Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо проведення перевірки виконання умов договорів про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва №54/15 від 19.08.2015р., яку організовано відповідно до статей 6, 7 Закону України «Про автомобільний транспорт», є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішення Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого орану Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про дострокове розірвання договору про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва №54/15 від 19.08.2015 року, оформлене відповідним листом про розірвання договору від 29.11.2017 року №053-10779, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.08.2015 року між позивачем (Перевізник) та Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого орану Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Організатор) укладено Договір №54/15 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, згідно якого Організатором надано Перевізнику право на перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування №545.

Зокрема, пунктами 4.20.2, 3.1.1, вказаного Договору визначено, що до 20 травня 2016 року та до 20 травня 2017 року Перевізник зобов'язується придбати 2 автобуси; до 20 травня 2017 року Перевізник зобов'язується придбати 1 автобус; невиконання Перевізником інвестиційних зобов'язань, передбачених розділом 3 Договору вважається один або декілька фактів у сукупності: не використання на маршрутах, які визначені в п. 1.1 зазначених Договорів, автобусів, які відповідають умовам конкурсу в строки та в кількості визначені у п. 3.1.1-3.1.5 Договорів відповідно.

На підставі направлення на позачергову перевірку від 08.11.2017 року №053-10138 дотримання умов Договору про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, відповідачем проведено позачергову перевірку дотримання позивачем умов укладеного з Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого орану Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) договору про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва №54/15 від 09.08.2015 року.

За результатами перевірки відповідачем 24.11.2017 року складено Акт №1/54/15 , яким встановлено, що перевізник обслуговує маршрути з порушенням п.п. 4.20.2, 3.1.1, та п. 1.1 умов, визначених змістом Договору про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва.

29.11.2017 року відповідачем направлено лист-повідомлення №053-10779 про розірвання в односторонньому порядку Договору №54/15 від 09.08.2015 року.

При цьому, на відміну від направлення на позачергову перевірку від 08.11.2017 року №053-10138, у вказаному листі - повідомленні зазначено, що перевірку проведено відповідачем відповідно до статті 6, 7 Закону України «Про автомобільний транспорт», пунктів 2.2.2, 2.2.8, 4.5, 4.6.9 Договору.

Також, окрім порушень п.п. 4.20.2, 3.1.1 та п. 1.1 Договору зазначених в Акті від 24.11.2017 року №1/54/15, в листі повідомленні від 29.11.2017 року №053-10779 зазначено про порушення позивачем п. 3.1.2 Договору №54/15 від 09.08.2015 року.

Дослідивши надані сторонами докази, письмові пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позачергову перевірку проведено відповідно до статей 6, 7 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. п. 2.2.2, 2.2.8, 4.5, 4.6.9 Договору, а за результатами її проведення відповідачем встановлені порушення п.4.20.2, 3.1.1, та п. 1.1 Договору №54/15 від 09.08.2015 року.

Так, п. 4.20.2 Договору зазначено, що невиконанням Перевізником інвестиційних зобов'язань вважається «не використання на маршруті, який визначений в. п. 1.1 Договору, автобусів, які відповідають умовам конкурсу в строки та кількості визначенні у в п.п. 3.1.1.-3.1.5 Договору відповідно.

Згідно з п. 3.1 Договору перевізник, відповідно до частини третьої статті 44 Закону України «Про автомобільний транспорт» зобов'язується здійснити придбання 7 автобусів із загальною пасажиромісткістю не менше 147 місць для сидіння пасажирів з можливістю перевезення стоячих пасажирів, які відповідають умовам конкурсу, затверджених наказом від 08.04.2015 року №Н-27 Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у строки:

- п.п.3.1.1. до 20.05.2016 року Перевізник зобов'язується придбати 2 автобуси;

- п.п.3.1.2 до 20.05.2017 року Перевізник зобов'язується придбати 1 автобус;

- п.п.3.1.3 до 20.05.2018 року Перевізник зобов'язується придбати 1 автобус;

- п.п.3.1.4 до 20.05.2019 року Перевізник зобов'язується придбати 1 автобус;

- п.п.3.1.5 до 20.05.2020 року Перевізник зобов'язується придбати 2 автобуси.

Наказом від 08.04.2015 року №Н-27 Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) затверджено обов'язкові умови конкурсу з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, відповідно до яких до здійснення перевезень допускаються автобуси: зареєстровані відповідно до чинного законодавства; які перебувають в належному технічному стані; обладнані двигунами, що відповідають нормам екологічної безпеки не нижче «ЄВРО-4»; класу «А» або «І», пасажиромісткістю, яка складає не менше 21 місця для сидіння пасажирів з можливістю перевезення стоячих пасажирів; обладнаними пристроями для автоматичного відкривання не менше 2 дверей для входу/виходу пасажирів; облаштовані засобами візуального та звукового інформування найменування зупинки, зокрема наступної, маршруту. Згідно з Порядком проведення конкурсу з перевезення з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 року №1081 встановлено вимогу щодо забезпечення роботи на об'єкті конкурсу, що включає міські автобусні маршрути загального користування, не менше як одного транспортного засобу, пристосованого для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями.

Згідно з поясненнями Відповідача, порушення Позивачем умов Договору полягає в придбанні останнім автобусів марки Богдан моделі А22111 та А22112, які не відповідають п. 1.1 Договору та Додатку №1 до Наказу Н-28 від 08.04.2015 року в частині пасажиромісткості.

Натомість Акт перевірки не містить відомостей про те, які автобуси перевірялись та їх технічні характеристики.

Надану відповідачем довідку про позачергову перевірку роботи рухомого складу ТОВ «Ярославь-Авто», до якої додано відомості позачергової перевірки з зазначенням даних про транспортні засоби, які підлягали перевірці, суд оцінює критично, так як, а ні самим Договором, а ні діючими нормами чинного законодавства не передбачено складання такого виду документів при виявленні порушень умов Договору суб'єктом господарювання. Крім того, посилання на вказаний документ відсутнє в самому Акті №1/54/15 від 24.11.2017 року, складеного за результатами перевірки, в якому відповідно до п. 4.12 Договору повинні фіксуватись виявлені під час перевірок порушення умов Договору.

Крім того, представник позивача в судовому засіданні пояснив, що жодні докази на підтвердження виконання ТОВ «Ярославь-авто» умов Договорів про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва від останнього Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого орану Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не витребовувались.

Разом з тим, Позивачем були надані до суду наступні документи на підтвердження виконання умов Договорів про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, а саме: Договір №1104П поставки автотранспортної техніки від 11.04.2016 року, який укладено з ТОВ «Бас Мотор» на купівлю 20 автобусів «Богдан»; Договір №6П/17 поставки на закупівлю 13 автобусів «Богдан» від 15.03.2017 року; акти прийняття - передачі транспортних засобів та їх складових частин.

Автобуси марки Богдан моделі А22111 та А22112, відповідно до наданих документів, придбанні позивачем у строки та кількості встановленні п.п. 3.1.1. Договору. Крім того, вказані транспортні засоби пристосовані для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями. Будь-які вимоги щодо пасажиромісткості транспортних засобів пристосованих для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями не встановлені наказом №Н-27 від 08.04.2015 року.

Таким чином, висновки відповідача про недотримання позивачем вимог п. 4.20.2, 3.1.1, та 1.1. Договору матеріалами справи не підтверджуються.

Крім того, недотримання відповідачем вимог статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» та Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» призводить до визнання перевірки протиправною та відсутності правових наслідків такої, а тому рішення Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого орану Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про дострокове розірвання договору про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва №54/15 від 19.08.2015 року, яке оформлено листом-повідомленням про розірвання договору №053-10779 від 29.11.2017 року підлягає скасуванню.

Зазначене рішення Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого орану Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийняте не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; не обґрунтовано, тобто не з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо посилання відповідача на судову практику, долучену до відзиву на позовну заяву, суд зазначає наступне.

На обґрунтування позиції, що здійснення перевірок Департаментом транспортної інфраструктури не є державним наглядом (контролем) за дотриманням законодавства у сфері автомобільного транспорту, а перевіркою виконання умов договору, відповідачем долучено рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2017 року у справі №910/19663/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ярославль-Авто" до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання недійсними правочинів щодо дострокового одностороннього розірвання договорів, визнання права на організацію перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах, визнання недійсними актів проведення чергової перевірки, зобов'язання виконувати договори, яким відмовлено у задоволенні позову ТОВ "Ярославль-Авто".

Також, відповідач посилається на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018 року, якою апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури задоволено та скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2017 року в адміністративній справі №826/13689/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ярославль-Авто" до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування рішень.

Проте, суд звертає увагу, що частиною п'ятою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до частини п'ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на зазначене, при вирішенні справи №826/17753/17 суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №826/5665/17 (адміністративне провадження №К/9901/5370/17), в зв'язку з чим відхиляє доводи відповідача в цій частині.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Відповідно до частин першої, другої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з приписом частин першої-другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У пункті 1 Постанови №2 Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 р. «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» Вищий адміністративний суд України, роз'яснюючи положення статті 2 даного кодексу, зокрема, вказує: «…З огляду на зазначену норму під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам…».

Наведене вище дозволяє дійти висновку про те, що викладені у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критерії, хоч і адресовані суду, одночасно є і вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи припускає бездіяльність. На суд, у свою чергу, з урахуванням змісту позовних вимог покладено обов'язок проведення перевірки акта індивідуальної дії (у даному випадку, рішення відповідача, оформлене листом про розірвання договору № 053-10779 від 29.11.2017 року та вчинення дій) на предмет його протиправності.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).

Відповідачем по справі, як суб'єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов'язку щодо доказування правомірності вчинення дій при прийнятті оспорюваного рішення.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До матеріалів адміністративного позову Позивачем долучено доказ щодо сплати судового збору за подання цього позову до суду, а саме, платіжні доручення від 26.12.2017 року №2423 на суму 1600,00 грн. та №2424 на суму 1600,00 грн.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярославь-авто» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого орану Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо проведення перевірки виконання умов договорів про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва № 54/15 від 19.08.2015 року, яка організована відповідно до статей 6, 7 Закону України «Про автомобільний транспорт».

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого орану Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про дострокове розірвання договорів про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва № 54/15 від 19.08.2015 року, оформлене листом про розірвання договору № 053-10779 від 29.11.2017 року.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ярославль-Авто" () понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 3200,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого орану Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ().

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п'ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ярославь-авто», (), 02121, м. Київ, вул. Колекторна, 38/40.

Відповідач: Департамент транспортної інфраструктури виконавчого орану Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), (), 01030, м. Київ, вул. Леонтовича, 6.

Суддя Л.О. Маруліна