Справа № 812/1633/17
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року справа №812/1633/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача судді: Казначеєва Е.Г., суддів: Компанієць І.Д., Ястребової Л.В., за участю секретаря судового засідання Терзі Д.А., представника позивача ОСОБА_1, представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 березня 2018 р. у справі № 812/1633/17 (головуючий І інстанції Свергун І.О.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкових повідомлень-рішень від 21.09.2017 № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» (далі позивач, ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит») звернулось до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі відповідач, ОВПП), в якому просило: скасувати податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким установлено порушення граничного строку сплати грошового зобовязання з податку на додану вартість та застосовано штраф у розмірі 10% - 7443532,14 грн; № НОМЕР_2, яким установлено порушення граничного строку сплати грошового зобовязання з податку на додану вартість та застосовано штраф у розмірі 20% - 2476385,57 грн. (а.с.2-8).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 19 березня 2018 року відмовлено у задоволені адміністративного позову (а.с.233-236)

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що зареєстрованим місцезнаходженням позивача була територія проведення антитерористичної операції, він має сертифікат ТПП яким засвідчено настання обставин непереборної сили, отже позивач відповідно до статті 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VII (далі ОСОБА_4 № 1669-VII), звільнений від відповідальності за неналежне виконання зобовязань (а.с.245-259).

Представник позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, вважає, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ТОВ ДТЕК Свердловантрацит є юридичною особою, зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, відокремлені підрозділи підприємства зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_2, (арк. спр. 218-222).

19 жовтня 2016 року позивач звернувся до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - СДПІ з ОВПП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС) із заявою № 45/187 про надання розстрочення податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 48835379,07 грн, строк сплати якого вже минув, строком на 2 місяці (з 31.10.16 по 30.12.16) з періодами сплати: 30.11.16, 30.12.16 (арк. спр. 84).

31 жовтня 2016 року Державною фіскальною службою України за заявою платника прийнято рішення № 262, яким ТОВ ДТЕК Свердловантрацит надано розстрочення сплати податкового боргу під проценти з податку на додану вартість усього в сумі 48835379,07 грн, в тому числі основний платіж 40787054,19 грн, пеня 8048324,88 грн, на період з 31.10.2016 по 30.12.2016 зі сплатою розстроченого зобовязання: 30.11.29,54 грн та 30.12.29,53 грн (арк. спр. 204).

На підставі вказаного рішення між СДПІ з ОВПП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС та ТОВ ДТЕК Свердловантрацит укладено договір про розстрочення податкового боргу від 31.10.2016 № 24 (арк. спр. 205-207).

19 січня 2017 року позивач подав до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2016 року, в рядку 18.1 Позитивне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету визначено суму 36255648 грн (арк. спр. 58-59).

25 січня 2017 року Державною фіскальною службою України за заявою платника прийнято рішення № 3, яким позивачу надано розстрочення сплати податкового боргу під проценти з податку на додану вартість усього в сумі 54984645,62 грн, в тому числі основний платіж 41186474,70 грн, пеня 13798170,92 грн, грн на період з 25.01.2017 по 28.04.2017 зі сплатою розстроченого зобовязання: 28.02.25,62 грн, 31.03 та 28.04.2017 по 18328215,00 грн (арк. спр. 208).

На підставі вказаного рішення між Офісом ВПП ДФС та ТОВ ДТЕК Свердловантрацит укладено договір про розстрочення податкового боргу від 01.02.2017 № 2 (арк. спр. 209-211).

17 лютого 2017 року позивач подав до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2017 року, в рядку 18.1 Позитивне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету визначено суму 27459068 грн (арк. спр. 71-72).

Позивач звернулося до Дніпропетровського управління Офісу великих платників ДФС (далі Дніпропетровське управління ОВП ДФС) із заявою від 10.02.2017 № 45/21 про перенесення строку сплати частки розстроченої суми податкового боргу з ПДВ, в якій просило внести зміни до графіку сплати та перенести строк сплати податкового боргу в сумі 18328215,20 грн, у т.ч. пеня 4766257,92 грн з 28.02.2017 на 29.04.2017 (арк. спр. 85).

Головним державним ревізором-інспектором відділу податкового супроводження підприємств металургійної галузі Дніпропетровського ОВП ДФС на підставі підпункту 19-1.1.2 пункту 19-1.1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, проведено камеральну перевірку ТОВ ДТЕК Свердловантрацит з питання своєчасності сплати зобовязань з податку на додану вартість у 2017 році, за результатами якої складено акт від 01.09.2017 № 583/28-10-46-06-37596090 (арк. спр. 9-11).

Перевіркою встановлено порушення абз. 1 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України несвоєчасно сплачене податкове зобовязання з податку на додану вартість у 2017 році: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, у сумі 74435321,39 грн; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, у сумі 12381927,84 грн.

21 вересня 2017 року ОВПП ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення форми Ш № НОМЕР_1, згідно з яким ТОВ ДТЕК Свердловантрацит на підставі статті 126 ПК України за затримку на 22, 24 та 25 календарних днів сплати грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість у сумі 74435321,39 грн, зобовязано сплатити штраф у розмірі 10% - у сумі 7443532,14 грн (арк. спр. 12).

Також, 21 вересня 2017 року ОВПП ДФС виніс податкове повідомлення-рішення форми Ш № НОМЕР_2, згідно з яким ТОВ ДТЕК Свердловантрацит на підставі статті 126 ПК України за затримку на 53 та 84 календарних днів сплати грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість у сумі 12381927,84 грн, зобовязано сплатити штраф у розмірі 20% - у сумі 2476385,57 грн (арк. спр. 13).

Спірним у справі є правомірність прийняття відповідачем податкових повідомлень-рішень від 21.09.2017 № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд дійшов до висновку, що Законом № 1669-VII не визначено можливості звільнення платника податків від відповідальності за порушення граничних термінів сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість через настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення АТО, не передбачено такого звільнення і Податковим кодексом України. Надані позивачем сертифікати вичерпали свою дію датою надання такого сертифіката та не посвідчують настання форс-мажорних обставин щодо нарахування та сплати податку на додану вартість.

Суд апеляційної інстанції з зазначеним висновком суду першої інстанції не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до п. 203.1 статті 203 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Пунктом 203.2 ст. 203 Кодексу передбачено, що сума податкового зобовязання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1. статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу (п. 126.1 ст. 126).

Відповідно до матеріалів справи, позивача за порушення вищезазначених вимог законодавства притягнуто до відповідальності відповідно до п.126.1 статті 126 ПК України, яка передбачає, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

На підставі встановлених порушень граничного строку сплати грошового зобовязання з податку на додану вартість, відповідачем було нарахувано Товариству з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" штраф у розмірі 10% - 7443532,14 грн. за затримку до 30 календарних днів, та у розмірі 20% - 2476385,57 грн. . за затримку більше 30 календарних днів.

Зазначене підтверджуються витягом з інтегрованої картки платника (арк. спр. 212-217).

Також, факт порушення позивачем строків сплати грошових зобовязань з податку на додану вартість не заперечується позивачем.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на наступне.

2 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято ОСОБА_4 № 1669-VII, який набув чинності 15 жовтня 2014 року.

За положеннями статті 1 цього Закону період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Станом на момент виникнення спірних правовідносин, розпочата та не була закінчена антитерористична операція відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

ОСОБА_4 визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до матеріалів справи, зареєстроване місцезнаходження позивача є м. Сєвєродонецьк Луганська область, а відокремлених підрозділів підприємства м. Довжанськ Луганської області, які відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р та від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, відносяться до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Стаття 10 Закону № 1669-VII визначено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Термін "відповідальність" необхідно розуміти як встановлені законом та іншими нормативно-правовими актами санкції. Санкція - це заходи відповідальності, що застосовуються державою за порушення передбачених нормою права зобов'язань і вимог, а також з метою захисту інтересів суспільства і держави, прав і свобод людини та організацій (тобто юридичних осіб), правопорядку.

Колегія суддів зазначає, що вищенаведеним Законом № 1669-VII не визначено перелік зобовязань за невиконання або неналежне виконання яких особа звільняється від відповідальності. Разом з цим, ОСОБА_4 № 1669-VII спрямований на забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Згідно з частиною третьою статті 11 Закону № 1669-VII закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Суд зазначає що положення статті 10 Закону № 1669-VII застосовується до спірних правовідносин та є спеціальною нормою закону, яка поширюється на суб'єктів господарювання, які здійснюють свою діяльність на певній території протягом певного періоду в часі, в силу об'єктивних обставин - проведення антитерористичної операції, факти про які, в свою чергу, підлягають підтвердженню належними засобами та у передбачений чинним законодавством спосіб, що відповідно встановлює підстави для звільнення від відповідальності цих платників податків, в тому числі й в частині неналежного виконання обов'язку своєчасної реєстрації податкових накладних.

Отже, стаття 10 Закону України № 1669-VII передбачає, що єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує форс-мажорні обставини, як підставу для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) своїх податкових зобовязань є наявність у такого субєкта господарювання Сертифікату ТПП про засвідчення форс мажорних обставин.

У відповідності до п. 3.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), (як в редакції затвердженою Рішенням президії ТПП України 15 липня 2014 року N 40(3) так і Рішенням Президії Торгово-промислової палати України 18 грудня 2014 року N 44(5), сертифікат (у певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі сертифікат) документ установленої ТПП України форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом. Отже, вказаною нормою ототожнено сертифікат та висновок, як документ, що засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Таким чином Сертифікат ТПП застосовується при вирішенні питання про звільнення від нарахування штрафних санкцій та пені з 14 квітня 2014 року з боку податкових органів.

У даному випадку позивачеві нараховані штрафні санкції саме за несвоєчасну сплату ним грошових зобовязань з податку на додану вартість за податковими деклараціями з ПДВ.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, позивач має сертифікати (висновки) Торгово-промислової палати України від 05.09.2014 № 2874/05-4, від 05.09.2014 № 2866/05-4 (арк. спр. 14-15), якими останньому засвідчено настання обставин непереборної сили з 01.04.2014 року при здійсненні діяльності на території Луганської області та дотриманні норм законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обовязкових платежів, продовження граничних строків для подання податкової декларації (а.с.38-39 т.1).

Таким чином, наявні підстави для звільнення підприємства від відповідальності за порушення строків сплати податку на додану вартість в установлені Податковим кодексом України строки.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду викладеній в постановах від 14 березня 2018 року по справі №805/1463/17-а (адміністративне провадження №К/9901/1958/17) та від 08 травня 2018 року по справі №805/808/17-а (адміністративне провадження №К/9901/760/17).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що посилання суду першої інстанції та відповідача на те, що законом не визначено можливості звільнення платника податків від відповідальності за порушення граничних термінів сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість, є лише вільним трактуванням положень закону та не ґрунтується на положеннях зазначеної норми.

Суд вважає помилковим посилання суду першої інстанції на те, що надані сертифікати вичерпали свою дію датою надання такого сертифіката та не посвідчують настання форс-мажорних обставин щодо нарахування та сплати податку на додану вартість, оскільки вказаними сертифікатами підтверджено настання обставин непереборної сили з 01.04.2014 року при дотриманні норм законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обовязкових платежів, продовження граничних строків для подання податкової декларації. Також, суд зазначає, що форма та зміст сертифікату відповідає вимогам регламенту у редакції на час їх видання.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що податкові повідомлення-рішення від 21.09.2017 № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 підлягають скасуванню.

Відповідно до викладеного, у звязку з неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального прав, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення та прийняття постанови про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати підлягають розподілу.

Керуючись ст.139, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 березня 2018 р. у справі № 812/1633/17 задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 березня 2018 р. у справі № 812/1633/17 - скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби форми «Ш» від 21.09.2017 року № НОМЕР_1, яким зобовязано Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" сплатити штраф у розмірі 7443532,14 грн. (10%) за затримку до 30 календарних днів включно сплати грошового зобовязання.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби форми «Ш» від 21.09.2017 року № НОМЕР_2, яким зобовязано Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" сплатити штраф у розмірі 2476385,57 грн. (20%) за затримку більше 30 календарних днів включно сплати грошового зобовязання.

Стягнути з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (за рахунок бюджетних асигнувань) (; 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" (; Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гоголя, буд. 24а) судовий збір у розмірі 371996 (триста сімдесят девять тисяч девятсот девяносто шість) грн. 91 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати проголошення.

Повне судове рішення складено та підписано 12 червня 2018 року

Суддя-доповідач: ОСОБА_5

Судді І.Д. Компанієць

ОСОБА_6