Справа № 826/2984/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 червня 2018 року № 826/2984/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І. розглянув у спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Міністерство юстиції України про скасування інформації за результатами перевірки

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Міністерство юстиції України про скасування інформації за результатами перевірки щодо достовірності відомостей зазначених особою у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 26.01.2017 №51-14/1795/17.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідачем внесено недостовірні відомості до інформації за результатами перевірки щодо достовірності відомостей зазначених особою у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 26.01.2017 №51-14/1795/17.

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, з яких вбачається, що в інформації про результати спеціальної перевірки щодо достовірності відомостей зазначених особою у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за результатом проведеної спеціальної перевірки встановлено розбіжності з відомостями зазначеними позивачем у декларації., про що вказано в оскаржуваній інформації за результатами перевірки щодо достовірності відомостей зазначених особою у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 26.01.2017 №51-14/1795/17.

Ухвалою від 27.03.2017 відкрито провадження та справу №826/2984/17 призначено до вирішення в судовому засіданні.

15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки справа №826/2984/17 не підпадає під дію ч. 4 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства в судовому засіданні ухвалено про вирішення справи у спрощеному провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до запиту Міністерства юстиції України від 19.01.2017 №418/14/31-17, про перевірку відомостей щодо особи, яка претендує на зайняття посади, яка передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища, або посади з підвищеним корупційним ризиком, Національним агентством з питань запобігання корупції (далі НАЗК) проведена спеціальна перевірка щодо достовірності відомостей, зазначених Позивачем у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік.

В інформації про результати спеціальної перевірки щодо достовірності відомостей, зазначених особою у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, що була викладена додатком до листа НАЗК від 26.01.2017 № 51- 14/1795/17 встановлені розбіжності з відомостями зазначеними в декларації, а саме:

-у розділі З «Об'єкти нерухомості» Позивачем зазначена інформація про наявність квартири загальною площею 78,9 кв.м. (частка - 41%), дата набуття права власності 12.03.2004 рік. Однак не зазначено інформацію про інших власників на цей об'єкт нерухомості;

- у розділі 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» декларації Позивач зазначив відомості про право власності на автомобіль Mitsubishi Lancer, 2008 року випуску інформація стосовно якого відсутня в Національній автоматизованій інформаційній системі Департаменту Державної автомобільної інспекції;

- у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації Позивачем відображено сукупний дохід суб'єкта декларування у сумі 85 600,00 грн., у тому числі заробітна плата за основним місцем роботи - 85 414,00 грн.

Відповідно до частин першої та третьої статті 56 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, а також посад з підвищеним корупційним ризиком, перелік яких затверджується Національним агентством, проводиться спеціальна перевірка, у тому числі щодо відомостей, поданих особисто.

Спеціальній перевірці підлягають відомості про особу, яка претендує на зайняття посади, зазначеної в частині першій цієї статті, зокрема щодо:

1) наявності судового рішення, що набрало законної сили, згідно з яким особу притягнуто до кримінальної відповідальності, в тому числі за корупційні правопорушення, а також наявності судимості, її зняття, погашення;

2) факту, що особа піддана, піддавалася раніше адміністративним стягненням за пов'язані з корупцією правопорушення;

3) достовірності відомостей, зазначених у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

4) наявності в особи корпоративних прав;

5) стану здоров'я (в частині перебування особи на обліку в психоневрологічних або наркологічних закладах охорони здоров'я), освіти, наявності наукового ступеня, вченого звання;

6) відношення особи до військового обов'язку;

7) наявності в особи допуску до державної таємниці, якщо такий допуск необхідний згідно з кваліфікаційними вимогами до певної посади;

8) поширення на особу заборони займати відповідну посаду, передбаченої положеннями Закону України "Про очищення влади".

Згідно з пунктом 4 частини четвертої статті 57 Закону Національним агентством проводиться спеціальна перевірка зокрема щодо достовірності відомостей, зазначених особою у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Як зазначено вище, відповідно до запиту Міністерства юстиції України від 19.01.2017 №418/14/31-17, про перевірку відомостей щодо особи, яка претендує на зайняття посади, яка передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища, або посади з підвищеним корупційним ризиком, Національним агентством проведена спеціальна перевірка щодо достовірності відомостей, зазначених Позивачем у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2016 рік, за результатом якої складено інформаційну довідку від 26.01.2017 № 51- 14/1795/17.

Щодо розбіжностей встановлених у розділі 3 «Об'єкти нерухомості», суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивачем зазначена інформація про наявність квартири загальною площею 78,9 кв.м. (частка - 41%), дата набуття права власності 12.03.2004 рік, однак не зазначено інформацію про інших власників на цей об'єкт нерухомості.

Відповідно підпункту б пункту 2 частини першої статті 46 Закону у декларації зазначаються відомості про об'єкти нерухомості, що належать суб'єкту декларування та членам його сім'ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право. Згідно з підпунктом б пункту 2 частини першої статті 46 Закону у разі якщо нерухоме майно перебуває у спільній власності, про усіх співвласників такого майна вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до витягу Херсонського бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності 41/100 частка будинку 9а вул. 7ма Текстильна у м. Херсоні належить позивачу на праві спільної часткової приватної власності.

Згідно з частиною першою статті 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

З матеріалів справи вбачається, що вказане нерухоме майно перебуває у спільній власності позивача та інших власників, проте у декларації позивачем не зазначені відомості про усіх співвласників вказаного об'єкта нерухомості.

Щодо доводів того, що дружина, яка є єдиним членом сім'ї позивача не є співвласником зазначеного нерухомого майна, суд зазначає, що згідно підпункту б пункту 2 частини першої статті 46 Закону у декларації зазначаються відомості про усіх співвласників майна, а не лише членів сім'ї декларанта.

З огляду на викладене, зазначення відповідачем в Інформації спецперевірки про розбіжності встановлені у розділі 3 «Об'єкти нерухомості» декларації позивача на думку суду є обґрунтованими.

Щодо розбіжностей встановлених у розділі 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» декларації позивача суд зазначає наступне.

Як зазначено вище, у розділі 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» декларації позивач зазначив відомості про право власності на автомобіль Mitsubishi Lancer, 2008 року випуску інформація стосовно якого відсутня в Національній автоматизованій інформаційній системі Департаменту Державної автомобільної інспекції.

Як вказує відповідач згідно інформації отриманої Національним агентством з баз даних, а саме Національної автоматизованої інформаційної системи Департаменту Державної автомобільної інспекції на запит щодо позивача значиться позначка «За Вашим запитом нічого не знайдено».

Проте, належність позивача автомобіля Mitsubishi Lancer, 2008 року випуску підтверджено належними доказами, а саме: копією свідоцтва про реєстрацію права власності , копією договору застави №02-23-Ф081272А/Ф081273П-1671, копією договору кредиту на купівлю автотранспортних засобів №Ф081272А.

З огляду на викладене, зазначення відповідачем в Інформації спецперевірки про розбіжності встановлені у розділі 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» декларації позивача на думку суду є необґрунтованим.

Щодо розбіжностей встановлених у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації Позивача, суд зазначає наступне.

Як зазначено вище, у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації позивачем відображено сукупний дохід суб'єкта декларування у сумі 85 600,00 грн., у тому числі заробітна плата за основним місцем роботи - 85 414,00 грн.

Відповідно до пп. 49.18.2 Податкового кодексу України (далі - ІЖУ) податкові декларації, крім випадків, передбачених ПКУ, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі у разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Враховуючи, що проведення спеціальної перевірки відбувалось до закінчення граничного терміну (9 лютого та 17 лютого 2017 року) подання податкової декларацій та сплати податкових зобов'язань за IV квартал, а тому в період перевірки у вказаному реєстрі була відсутня інформація про четвертий квартал звітного періоду.

Відповідно до наявної інформації (за три квартали звітного періоду) у Національному агентстві Позивачем отримано (нараховано) дохід у сумі 63 074,00 гривень.

Позивач на підтвердження отримання в 2016 році заробітної плати в сумі 85 414,00 грн. посилається на виписку з системи персоніфікованого обліку (ОК-5) Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 2 розділу ІІІ Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління ПФ України від 18.06.2014р. № 10-1 індивідуальні відомості про застраховану особу з Державного реєстру надаються страхувальникам та/або застрахованій особі на паперових носіях за формою ОК-5 або формою-ОК-7 цього Положення. Форма довідки ОК-5 передбачає отримання відомостей про суми заробітку для нарахування пенсії.

З огляду на викладене, зазначення відповідачем в Інформації спецперевірки про розбіжності встановлені у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації позивача на думку суду є обґрунтованими.

Відповідно до статті 58 Закону у разі встановлення за результатами спеціальної перевірки факту розбіжностей у поданих претендентом на посаду декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік . посадовою особою (органом), яка (який) організовує проведення спеціальної перевірки, надається можливість претенденту на посаду протягом п'яти робочих днів надати письмове пояснення за таким фактом та/або виправити таку розбіжність.

У разі встановлення за результатами спеціальної перевірки відомостей про претендента на посаду, які не відповідають встановленим законодавством вимогам для зайняття посади, посадова особа (орган), яка (який) здійснює призначення (обрання) на цю посаду, відмовляє претенденту у призначенні (обранні) на посаду.

У разі встановлення за результатами спеціальної перевірки та розгляду вищезазначених пояснень претендента на посаду факту подання ним підроблених документів або неправдивих відомостей посадова особа (орган), яка (який) здійснює призначення (обрання) на цю посаду, повідомляє протягом трьох робочих днів про виявлений факт правоохоронні органи та відмовляє претенденту у призначенні (обранні) на посаду.

Особа, щодо якої за результатами спеціальної перевірки встановлено обставини, які є підставою для відмови у призначенні (обранні) на посаду, вважається такою, що не пройшла спеціальну перевірку.

Відповідно до абзацу 7 частини другої статті 58 Закону до суду може бути оскаржено рішення про відмову у призначенні на посаду за результатами спеціальної перевірки, яке приймається посадовою особою (органом), яка (який) організовує проведення спеціальної перевірки.

Отже, належним способом захисту прав позивача в даному випадку є оскарження рішення про відмову у призначенні на посаду за результатами конкурсу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач надав письмові пояснення щодо виявлених розбіжностей, за результатом розгляду яких встановлено, що інформації, що перешкоджає зайняттю позивачем посади, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування не виявлено.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 20.03.2017 №1113/к позивача призначено на посаду заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

З огляду на викладене, інформація про результати спеціальної перевірки щодо достовірності відомостей, зазначених особою у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, що була викладена додатком до листа НАЗК від 26.01.2017 № 51- 14/1795/17 не порушує права та інтереси позивача, а відтак позов не підлягає задоволенню.

Згідно частини 4, 5 ст. 77 КАС України суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Вимогами ст. 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представника позивача стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77,139, 143, 243-246, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.І. Келеберда