Справа № 804/3221/18
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 рокуСправа №804/3221/18
4 травня 2018 року Дніпровська міська рада звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якій просила суд:
- визнати бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо незакриття виконавчого провадження з примусового виконання листа №804/4611/16, виданого 03.04.2017 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом протиправною;
- зобовязати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області закрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №804/4611/16, виданого 03.04.2017 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 травня 2018 року позовну заяву залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків.
31 травня 2018 року на виконання вимог ухвали позивачем усунуто недоліки позовної заяви, у зв'язку із чим ухвалою суду від 4 червня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі, залучено до участі у справі в якості третьої особи, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агросистем», яке є стягувачем у виконавчому провадженні №546636000, відкритому на підставі виконавчого листа №804/4611/16, виданого 6 квітня 2017 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом, призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні 12 червня 2018 року о 13:00.
В обґрунтування позову зазначено наступне:
- міська рада, як боржник у виконавчому провадженні, вжила усіх заходів, що входять до її компетенції з фактичного виконання рішення суду;
- у звязку з тим, що рішення міською радою по поставленому питанню не прийнято, виконавче провадження №54663600 підлягає закриттю;
- стаття 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає, що територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження;
- такої ж позиції дотримується Вищий господарський суд України в Постанові пленуму №6 від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин»: за наслідками розгляду справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування щодо оскарження (визнання, наданням земельних ділянок у власність чи в користування суб'єктам господарської діяльності (про відмову у передачі земельної ділянки у власність чи в користування, у продажу земельної ділянки, у наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо) суд залежно від характеру спору може зобов'язати названі органи виконати певні дії, як цього вимагають приписи чинного законодавства, зокрема розглянути в установленому для даного органу порядку питання, яке стосується предмета спору. Водночас суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції цих органів, наприклад, про надання земельних ділянок у власність або в користування, укладення договорів купівлі-продажу або оренди земельних ділянок, а також зазначати, яке конкретно рішення повинно бути прийнято;
- аналогічна позиція викладена у Науковому висновку щодо меж дискреційного повноваження субєкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією Верховного суду України від 01.03.2018 року;
- здійснення вибору є диспозитивною можливістю субєкта владних повноважень: дискреційне повноваження «припускає можливість вибору», воно є правом органу влади. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким;
- при реалізації дискреційного повноваження орган влади повинен дотримуватися вимог до діяльності субєктів владних повноважень, закріплених у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України;
- при виробленні позиції під час оцінювання фактичних обставин конкретної справи субєкт владних повноважень повинен утриматись від довільного відхилення від наявної адміністративної практики в аналогічних справах. У сучасних умовах, за аналогією із судовим прецедентом, висувається вимога так званого адміністративного прецеденту - однакових дій органу влади в однакових умовах;
- у вказаному вище Висновку Верховного Суду України визначено декілька способів захисту прав особи, зокрема:
- - захист від протиправної бездіяльності - нездійснення дискреційного повноваження, а саме: визнання бездіяльності протиправною; покладення на субєкта владних повноважень обовязку розглянути питання особи;
- - захист від протиправної відмови здійснити дискреційне повноваження, а саме: повторно розглянути питання особи;
- - захист від протиправного повторного ухилення від здійснення цього повноваження;
- - недопустимість судового рішення про зобовязання прийняти дискреційне рішення конкретного змісту (суд не має права зобовязувати субєкта влади вчиняти дію, яку за законом останній здійснює «на свій розсуд», не може вказувати, яке конкретно рішення (дії) вчинити відповідачу).
Відповідач надав відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що рішення суду вважатиметься виконаним в повному обсязі, у разі прийняття відповідного рішення на черговій сесії Дніпровської міської ради. Єдиним доводом позивача, про те, що виконавець зволікає з закінченням виконавчого провадження є незгода останнього зі змістом викладених вимог у виконавчому документі, а саме з тлумаченням словосполучення «прийняти рішення» та відповідно до доводів позовної заяви позивач не погоджується саме зі змістом резолютивної частини виконавчого документа. Отже, до порядку денного сесії міської ради повинно включатись питання про прийняття рішення допоки воно не буде прийнято Дніпровською міською радою.
Позивач надав відповідь на відзив, згідно якої міська рада, як боржник за виконавчим провадженням вжила усіх заходів, що входять до компетенції з фактичного виконання постанови суду, оскільки проект рішення неодноразово був внесений до порядку денного сесії, однак, позитивне рішення не було прийнято за результатами голосування міської ради як колегіального органу.
Представник третьої особи проти задоволення позову заперечив повністю:
- як вбачається із численних заяв Дніпровської міської ради, позивач вважає зобовязання по виконавчому листу від 06.04.2017 року у справі №804/4611/16 повністю виконаними з огляду на внесення проекту рішення про надання дозволу ТОВ «Агросистем» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для завершення будівництва комплексу автосалонів з передпродажною підготовкою та технічним обслуговуванням автомобілів по вулиці Дніпросталівська (вул. Винокурова), 30Б, орієнтовною площею 1,6500 га до Порядку денного XXII чергової сесії міської ради від 21.06.2017 року;
- однак, із таким твердженням не можна погодитись, фактично позивач, не виконавши вимоги постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2016 року по справі №804/4611/16, кожного разу посилається на неприйняття (відхилення) проекту такого рішення, винесеного на розгляд сесії міської ради, як на підставу нібито виконання позивачем судового рішення та закриття виконавчого провадження по справі;
- строки оскарження дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби позивачем не додержано, зокрема, за приписами пункту 1 частини 2 статті 287 КАС України, учасниками виконавчого провадження, які вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, може бути подано позовну заяву до суду у десятиденний строк. Тобто, позивачем проігноровано законодавчо встановлений строк та завідомо не вказано, від якої саме події йде перебіг десятиденного строку, коли Дніпровська міська рада дізналась про нібито порушення її прав з боку відповідача;
- доходимо висновку, що позивач умисно зловживає своїми процесуальними правами з метою затягування процесу виконання судового рішення по справі №804/4611/16, і скориставшись усіма засобами відкладення провадження виконавчих дій у ході розгляду справи №804/4611/16 (заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконаною - ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від відхилено; заява про розяснення рішення - ухвалою від 30.11.2017 відмовлено, оскарження ухвал суду за результатами розгляду вищезазначених заяв без сплати судового збору тощо), позивач почав нове провадження з розгляду фактів та обставин справи, вже доказаних у судовому порядку при розгляді справи №804/4611/16.
Ухвалою суду від 14 червня 2018 року закрито підготовче засідання у цій справі та призначено її до розгляду по суті у цей же день за письмовою згодою сторін.
В судовому засіданні учасники справи підтримали обрані правові позиції.
Представник позивача на питання суду щодо правових підстав, з яких міська рада вважає протиправною бездіяльність державного виконавця пояснив, що позовні вимоги направлені на захист боржника у виконавчому провадженні від протиправного невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження».
Представник відповідача заперечив можливість закінчення виконавчого провадження з заявлених підстав, оскільки державний виконавець не виносив постанову про накладення штрафу на боржника у зв'язку із наявністю поважних причин невиконання виконавчого документа.
Після оголошеної перерви до 17:00 14.06.2018 року представники учасників по справі у судове засідання не прибули, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що 03.11.2016 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №804/4611/16 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросистем» до Дніпропетровської міської ради, Управління Держгеокадастру у місті Дніпропетровську Дніпропетровської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -1 Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради про визнання протиправною відмови, визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково:
- в іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.
30.11.2016 року Дніпропетровська міська рада подала апеляційну скаргу, яка ухвалою апеляційного суду по справі №804/4611/16 від 23.02.2017 року залишена без задоволення, а постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2016 року залишена без змін.
06.04.2017 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано 2 виконавчих листа по справі №804/4611/16.
Повідомленням старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 22.05.2017 року виконавчий лист по справі №804/4611/16 повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Агросистем» без прийняття до виконання, оскільки відповідач змінив назву на Дніпровську міську раду.
07.09.2017 року до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від ТОВ «Агросистем» надійшла заява про прийняття виконавчого листа від 06.04.2017 року до виконання.
11.09.2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54663600 з виконання виконавчого листа №804/4611/16, виданого 03.04.2017 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом, про:
Постановою про відкриття виконавчого провадження зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Постанова вручена боржнику 15.09.2017 року поштовим звязком.
22.09.2017 року за вх.№8311 на адресу органу примусового виконання надійшла заява Дніпровської міської ради про закінчення виконавчого провадження, згідно якої 21.12.2016 року боржником прийнято рішення №125/17 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню будівель та споруд, стосовно прийняття рішення на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для завершення будівництва комплексу автосалонів з передпродажною підготовкою та технічним обслуговуванням автомобілів зазначено наступне (а.с.15-20):
- проект рішення був внесений до порядку денного ХХІІ чергової сесії міської ради, яка відбулась 21.06.2017 року. Однак, листом департаменту забезпечення діяльності Дніпровської міської ради від 26.06.2017 року №4/1-148 вищезазначений проект рішення повернутий департаменту як такий, що не був прийнятий на XXII сесії міської ради 21.06.2017 року;
- на підставі викладеного, з урахуванням пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», боржник просив закінчити виконавче провадження №54663600 у зв'язку із фактичним виконанням рішення та не стягувати виконавчий збір, оскільки рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
10.10.2017 року державним виконавцем на адресу боржника направлено листа про виконання виконавчого документу щодо прийняття рішення на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для завершення будівництва комплексу автосалонів з передпродажною підготовкою та технічним обслуговуванням автомобілів, та у зв'язку із тим, що рішення не прийнято, повідомлено боржника, що виконавче провадження підлягає подальшому виконанню, а заява про його закінчення не підлягає задоволенню (а.с.22-23).
15.11.2017 року державним виконавцем в порядку статей 18, 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» направлено вимогу про прийняття рішень згідно виконавчого документа (а.с.24-26).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.11.2017 року у задоволенні заяви Дніпровської міської ради про розяснення судового рішення, поданою з підстав неможливості боржника одноособово виконати рішення та потреби його прийняття не інакше як на пленарному засіданні сесії міської ради, відмовлено.
03.10.2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Дніпровської міської ради про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Заява обґрунтована тим, що Дніпровська міська рада вважає виконавчий лист Дніпропетровського окружного адміністративного суду №804/4611/16 від 06.04.2017 таким, що не підлягає виконанню, оскільки:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2017 року заяву Дніпровської міської ради про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню задоволено частково:
- в іншій частині заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню відмовлено повністю.
Дніпровська міська рада оскаржила в апеляційному порядку ухвалу від 11.10.2017 року.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 року апеляційна скарга залишалась без руху та пропонувалось вказати причину пропущення строку на апеляційне оскарження; надати 3 копії апеляційної скарги; сплатити судовий збір в сумі 1600 грн. Дніпропетровською міською радою частково були усунуті недоліки та сплачений судовий збір. Проте, не були надані копії апеляційної скарги для всіх учасників справи та не наведено підстав пропуску строку подання апеляційної скарги, у звязку із чим ухвалою апеляційного суду від 06.02.2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження.
27.02.2018 року за вх. №1199 на адресу державного виконавця від боржника надійшов лист із зазначенням, що міською радою було вжито всіх заходів, що входять до її компетенції для фактичного виконання виконавчого листа, однак, депутати при здійсненні своїх повноважень не підтримали прийняття цього рішення.
З матеріалів справи вбачається, що вимоги виконавчого документу щодо прийняття міською радою відповідного рішення виконувались боржником у виконавчому провадженні шляхом включення такого питання до порядку денного чергових сесій міської ради 21.06.2017 року, 21.02.2018 року, 25.04.2018 року.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із того, що його предметом є бездіяльність державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження в порядку статей 39, 63 Закону України «Про виконавче провадження».
Надаючи оцінку доводам третьої особи щодо пропущення строку звернення до суду із такою вимогою, суд не вбачає підстав для залишення позову без розгляду, оскільки, невинесення постанови з закінчення виконавчого провадження за доводами позивача триває й на день розгляду спору, отже, вказана бездіяльність є триваючою, залишивши позов без розгляду з цих підстав судом буде допущено порушення права позивача на доступ до правосуддя, що є неприпустим, у зв'язку із чим заявлені позовні вимоги підлягають розгляду по суті.
Відповідно до частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі:
9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;
10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;
11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.
Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення врегульований статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно частин першої та другої вказаної норми:
- за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником;
- у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Частиною третьої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Кримінальна відповідальність відповідно до статті 382 Кримінального кодексу України передбачена за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.
15.11.2017 року, 15.01.2018 року, 30.01.2018 року, 11.04.2018 року державним виконавцем в порядку статей 18, 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» направлені вимоги про прийняття рішень згідно виконавчого документа, із терміну виконання рішення (а.с.24-26, 41-47, 58-61).
У вказаних вимогах державним виконавцем попереджено міську раду про застосування штрафу у разі невиконання без поважних причин виконавчого документа. Попередження боржника про кримінальну відповідальність вказані вимоги не містять.
Таким чином, винесенню постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження в порядку абзацу 3 частини третьої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» має передувати:
- винесення постанови про накладення на боржника штрафу за невиконання без поважних причин рішення та попередження про кримінальну відповідальність;
- повторна перевірка виконання рішення боржником після винесення постанови про накладення на боржника штрафу за невиконання без поважних причин рішення та попередження про кримінальну відповідальність.
В розглянутому спорі державним виконавцем не виносилась постанова про накладення штрафу та боржник не попереджався про кримінальну відповідальність, отже, суд доходить висновку про відсутність допущеної бездіяльності державного виконавця щодо незакінчення виконавчого провадження з зазначених підстав.
Надаючи оцінку доводам позивача про незакінчення виконавчого провадження з підстав повного й добровільного виконання судового рішення, як підставу закінчення виконавчого провадження, передбачену пунктом 9 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», суд також не знаходить підстав для задоволення позову, оскільки вказаному доводу була надана оцінка Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі 804/4611/16 в ухвалах від 30.11.2017 року та від 11.10.2017 року.
Зокрема, в мотивувальній частині ухвали суду від 11.10.2017 року зазначено наступне:
- отже, суд зобовязав Дніпровську міську раду прийняти рішення певного та конкретного змісту, яке станом на день розгляду даної заяви Дніпровською міською радою фактично не прийнято, що підтверджується заявником у поданій заяві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню від 25.09.2017, листом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 27.06.2017 №7/7-947 та листом Департаменту забезпечення діяльності Дніпровської міської ради від 26.06.2017 № 4/1-148, копії яких містяться в матеріалах справи;
- відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невідємною частиною «права на суд», яке передбачене статтю 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобовязання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 4 1 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»);
- у відповідності до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання;
- прийняття Дніпровською міською радою будь-якого іншого рішення окрім того, яке передбачено у резолютивній частині постанови суду, буде свідчити про не виконання рішення суду та порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статті 129-1 Конституції України.
Надаючи оцінку доводам позивача про дискреційні повноваження міської ради, у зв'язку із чим в судовому порядку має реалізовуватись спосіб захисту порушеного права, який забезпечує прийняття на виконання судового рішення розпорядчого акту без вручання у такі дискреційні повноваження, суд зазначає, що вказані доводи направлені на незгоду із резолютивною частиною постанови суду по справі №804/4611/16, однак, постанова суду набрала законної сили за результатами апеляційного оскарження, а правом на касаційне оскарження міська рада не скористалась.
З системного аналізу матеріалів справи суд дійшов висновку про відсутність підстав його задоволення, оскільки відповідачем не допущена протиправна бездіяльність щодо закінчення виконавчого провадження №54663600.
Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частниною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1