Справа № 826/245/18
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2018-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 червня 2018 року № 826/245/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П. розглянувши заяву про розгляд справи за правилами спрощеного провадження по справі

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Фудлайк»
До Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області
проскасування акту №Т-2612/4 від 26.12.2017 р., протоколу № 1-Л-З-2612/1 від 26.12.2017 р., припису №С-2612/3 від 26.12.2017 р., № С-2612/4 від 26.12.2017 р., постанови № З-0901/1-10/10-18/0901/06/02 від 09.01.2018 р.
В С Т А Н О В И В:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудлайк» звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про скасування акту №Т-2612/4 від 26.12.2017 р., протоколу № 1-Л-З-2612/1 від 26.12.2017 р., припису №С-2612/3 від 26.12.2017 р., № С-2612/4 від 26.12.2017 р., постанови № З-0901/1-10/10-18/0901/06/02 від 09.01.2018 р.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.02.2018 року суд визнав подану заяву і додані до неї матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження по справі, яка буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю оскаржуваних рішень відповідача, оскільки встановлені під час перевірки порушення, зафіксовані в спірних рішеннях, були виправлені позивачем самостійно, до моменту проведення перевірки.

Відповідачем надано суду відзив на позов, в якому він заперечує проти позовних вимог та просить суд відмовити в його задоволенні, з огляду на відповідність своїх рішень вимогам чинного законодавства.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідачем, на підставі звернення Слідчого управління Головного управління національної поліції в Київській області № 10/10-1311/35 від 13.11.2017 р., на виконання вимог статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до наказу № 253П від 20.11.2017 р., направлення на проведення позапланової перевірки № 942.17/01 від 22.11.2017 р., у період із 07.12.2017 р. по 20.12.2017 р. відносно «Торгівельно-складської будівлі з лінією по виготовленню і упаковці продуктів» за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Чайки, вул. В. Чайки, 16, замовник - ТОВ «Фудлайк», проведено позаплановий захід державного контролю щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, за результатами якого складено акт № Т-2612/4, згідно з висновками якого, зокрема:

- наведено недостовірні дані у Декларації про початок виконання будівельних робіт № КС 92 від 22.05.2017 р. та Декларації про готовність об'єкта до експлуатації № КС 54 від 30.06.2017 р., а саме:

-проектна документація розроблена ТОВ «БД АРКІТЕК» (договір на виконання проектних робіт від 01.03.2017 р. №01003/017 та договір № 010405/017 від 04.05.2017 р. на виконання авторського нагляду за будівництвом), ОСОБА_1 відповідальна особа за здійснення авторського нагляду, сертифікат НОМЕР_2;

-підрядна організація ТОВ «Будівельна Девелоперська Компанія» договір будівельного підряду № 170602/0612-ПР від 11.05.2017 р.;

-технічний нагляд ТОВ «Проект-Студія» договір на здійснення технічного нагляду № 02 від 10.05.2017 р., наказ № 5 від 10.05.2017 р. про призначення посадових осіб які відповідають за технічний нагляд - ОСОБА_2, сертифікат НОМЕР_1.

На підставі акту перевірки, 26.12.2017 р. відповідачем складено оскаржувані приписи:

- № С-2612/3, яким, позивачу надано строк до 26.01.2018 р. для усунення виявлених порушень,;

- С-2612/4, яким, позивачу надано строк до 29.01.2018 р. для усунення виявлених порушень,;

Також 26.12.017 р. складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Крім того 09.1.2018 р. відповідачем складено оскаржувану постанову № З-0901/1-10/10-18/0901/06/02, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 2 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено на нього штраф у сумі 63 432, грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частинами 1, 2 статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність», для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 (далі - Порядок).

Державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», здійснюється, зокрема, Держархбудінспекцією (п.1).

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами органів державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень (п.3).

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом (п.5).

Згідно з п.7, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до абз. 2 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: експлуатація або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи в акті готовності об'єкта до експлуатації, вчинені щодо:

об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), - у розмірі тридцяти шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми наслідками (СС2), - у розмірі трьохсот сімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із значними наслідками (СС3), - у розмірі дев'ятисот прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем самостійно, до початку проведення перевірки, виявлено технічні помилки у Декларації про початок виконання будівельних робіт № КС 92 від 22.05.2017 р., Декларації про готовність об'єкта до експлуатації № КС 54 від 30.06.2017 р., та 06.12.2017 р. направлено на адресу відповідача повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації № КС 92 від 22.05.2017 р. та заяву про внесення змін до зареєстрованої декларації про готовність об'єкта до експлуатації, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об'єктів з незначними наслідками (СС1).

Відповідно до абз. 7 п. 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 461, до замовника, який самостійно виявив допущену технічну помилку і в порядку, передбаченому цим пунктом, подав відповідну заяву, штрафні санкції за раніше подану з помилками декларацію або виявлені в ній недостовірні дані не застосовуються.

Враховуючи, що позивачем, самостійно виявлено та виправлено помилки, встановлені відповідачем під час проведення перевірки, суд доходить висновку про протиправність оскаржуваних приписів №С-2612/3 від 26.12.2017 р., № С-2612/4 від 26.12.2017 р. та постанови № З-0901/1-10/10-18/0901/06/02 від 09.01.2018 р., оскільки вказані рішення прийняті передчасно та без врахування всіх обставин справи.

Щодо позовних вимог про скасування акту №Т-2612/4 від 26.12.2017 р. складеного з результатами проведення планового (позапланового) заходу державного контролю щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт та протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 26.12.2017 р., суд звертає увагу на наступне.

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України , кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Пунктом 16 Порядку встановлено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт, - п.17 Порядку.

Згідно з п.20 Порядку, протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Таким чином, акт перевірки, складений за результатами державного архітектурно-будівельного контролю, та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є формою фіксації виявлених порушень та підставою для винесення постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Самі по собі акт та протокол не спричиняють для особи жодних юридичних наслідків, а тому не порушують прав позивача та не є рішеннями у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до частини 2 статті 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності та пояснення сторін, суд доходить висновку, що відповідачем не доведена правомірність своїх рішень, у зв'язку із чим адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудлайк» підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 77, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудлайк» (08135, с. Чайки, Київської області, Києво-Святошинський район, вул. Валентини Чайки, буд. 16) задовольнити частково.

Скасувати приписи Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №С-2612/3 від 26.12.2017 р., № С-2612/4 від 26.12.2017 р.

Скасувати постанову Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності № З-0901/1-10/10-18/0901/06/02 від 09.01.2018 р.

В іншій частині позову відмовити.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудлайк» (08135, с. Чайки, Київської області, Києво-Святошинський район, вул. Валентини Чайки, буд. 16) судові витрати в сумі 5 286,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області (01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, 26).

Рішення суду відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко