Справа № 749/1465/17
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 749/1465/17 Головуючий у 1-й інстанції: Чигвінцева М.С.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Степанюка А.Г.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Корюківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 22.02.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Корюківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення Корюківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України № 1776/05 від 27.10.2017 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов'язати Корюківське об'єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати позивачу до пільгового стажу роботи за Списком № 2 період роботи на посаді майстра в Щорському ДРСУ-6, що згодом реорганізоване у відкрите акціонерне товариство «Обрій» з 07.01.1992 по 28.10.2011 та призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 02.05.2017.

Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 22.02.2018 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З трудової книжки позивача № НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2 з 07.01.1992 по 28.10.2011 працював на посаді майстра в Щорському ДРСУ-6 (а.с.17, 18, 22, 23), яке в подальшому реорганізовано в ВАТ «Обрій» (а.с.26).

26.07.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою при призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на підставі частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

До заяви позивачем було додано копію паспорта та ідентифікаційного коду; трудову книжку; копію диплому; копію військового квитка; довідки про заробітну плату; архівну довідку від 14.07.2017 № П-659; архівну довідку про перейменування підприємства від 13.07.2017 №567; довідку про відсутність даних про атестацію від 13.07.2017 № П-570; довідку про відсутність даних щодо переведення на іншу роботу, роботу з неповним робочим днем та надання відпусток без збереження заробітної плати від 13.07.2017 №П-569; копії наказів про прийом, переведення та звільнення з роботи за 1983-2011; індивідуальні відомості про застраховану особу; заяву з номером банківського рахунку (а.с.11).

27.10.2017 відповідачем прийнято рішення № 1776/05 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, яка вмотивована тим, що позивачем не надана довідка, що визначає право на пенсію на пільгових умовах, а за наданими документами не можливо встановити факт пільгової роботи. Загальний страховий стаж становить 31 рік 7 місяців 23 дні.

Вважаючи вказану відмову протиправною, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідач безпідставно не включив до пільгового стажу позивача стаж роботи з 07.01.1992 по 28.10.2011, а тому відмова Корюківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в призначенні ОСОБА_2 пенсії на пільгових умовах є неправомірною, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що відповідач під час виникнення спірних правовідносин та прийнятті рішення щодо відмови у призначенні пільгової пенсії позивачу діяв у межах своїх повноважень та відповідно до діючого законодавства України, оскільки позивачем не надано відповідачу у повному обсязі всіх необхідних передбачених законом документів, для призначення пільгової пенсії за віком за Списком № 2.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону України, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Статтею 100 вищевказаного Закону України передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12 цього ж Закону України, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону України, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відповідно до ст. 48 Кодексу Законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Окрім цього, статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Колегія суддів зазначає, що матеріалами справи, а саме копією трудової книжки позивача підтверджується, що ОСОБА_2 працював у Щорському ДРСУ-6, яке згодом було реорганізоване у відкрите акціонерне товариство «Обрій», з 07.01.1992 по 28.10.2011 (а.с. 17-18).

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Корюківським об'єднананим управлінням Пенсійного фонду України безпідставно не включено до пільгового стажу ОСОБА_2 спірний стаж роботи з 07.01.1992 по 28.10.2011, що дає йому право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому позов підлягає задоволенню, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Щодо посилань апелянта про те, що оскільки атестація робочих місць на підприємстві не проводилась, то зарахування пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є неможливим, колегія суддів зазначає наступне.

З архівної довідки № П-570 від 13.07.2017 вбачається, що в архівному фонді, ВАТ «Обрій» дані про атестацію робочих місць відсутні. В той час як згідно наказу №146 § 1 від 09.11.1987 листи про атестацію робочих місць підшиті в особові справи. Особові справи до архіву не надходили (а.с.19).

23.11.2017 позивач звернувся з заявою про проведення перевірки факту зникнення особових справ працівників ВАТ «Обрій».

В подальшому позивач отримав листа Сновського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області від 29.12.2017 №7872, з якого вбачається, що ВАТ «Обрій» фактично припинило свою діяльність 31.10.2011, а юридично ні. Директор даного підприємства ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і після його смерті нового керівника призначено не було. 23.11.2011 документи по особовому складу ВАТ «Обрій » за 1974-2011 роки були передані на зберігання до трудового архіву при Сновській міській раді. Однак, до трудового архіву надійшли лише книги наказів з особового складу та основної діяльності, а також книги розрахунків по оплаті праці працівників, при цьому картки форми Т2 на кожного працівника до архіву не надходили.

Колегією суддів встановлено, що атестація робочих місць на підприємстві ВАТ «Обрій» проводилась, однак в силу викладеним вище обставинам позивач позбавлений можливості надати довідку про атестацію робочого місця, що з урахуванням положення статті 46 Конституції України не може бути підставою для позбавлення позивача на соціальний захист.

При цьому, з позиції Вищого адміністративного суду України, викладеного в п.10 його роз'яснення від 14.08.2008 № 1406/ 100/ 13-08 вбачається, що помилковим є висновки судів, що для підтвердження спеціального стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах приймаються виключно уточнюючі довідки підприємств або організацій і безпідставно не беруться до уваги при цьому показання свідків, які працювали з позивачами на одному підприємстві. Знищення документів у зв'язку із закінченням строку їх зберігання (в тому числі, втрати їх у зв`язку з певними життєвими обставинами) не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Крім того, правова позиція, яка висловлена в постанові Верховного Суду України від 10.09.2013 у справі № 21-183а13 не може бути застосована до спірних правовідносин, оскільки у ній встановлено порядок зарахування стажу у випадках відсутності проведення первинної атестації робочих місць на підприємстві.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Корюківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення, а рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 22.02.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.,

Степанюк А.Г.

Повний текст постанови виготовлений 14.06.2018.