Справа № 822/394/18
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/394/18

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

11 червня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2018 року позивач ОСОБА_5 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративною справою до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення ДФС України щодо затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_5 з врахуванням відсотку втрати працездатності та зобов'язання ГУ ДФС України у Хмельницькій області надіслати висновок, виходячи із 150 кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, та зобов'язання ДФС України затвердити цей висновок.

05.02.2018 позивачем подана заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення ДФС України щодо затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_5 з врахуванням відсотку втрати працездатності, зобов'язати ГУ ДФС України у Хмельницькій області надіслати висновок, виходячи із 150 кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, та зобов'язати ДФС України затвердити цей висновок. Стягнути судовий збір на користь позивача.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.03.2018 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано дії Державної фіскальної служби України щодо затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_5 з врахуванням відсотку втрати працездатності - протиправними.

Визнано протиправним та скасовано висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції згідно із Податковим кодексом України, яким майору податкової міліції ОСОБА_5 призначена одноразова грошова допомога з врахуванням відсотку втрати працездатності - в сумі 72 000 грн.

Зобов'язано Головне управління ДФС у Хмельницькій області надіслати до Державної фіскальної служби України висновок про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції ОСОБА_5, виходячи із 150-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, без врахування відсотку втрати працездатності.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 704,80 грн., (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Стягнуто на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 704,80 грн., (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати, в частині задоволення позовних вимог, та прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представники відповідачів підтримали доводи зазначенні в апеляційній скарзі та просили скасувати рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи, постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.06.2017 у справі №822/1435/17 адміністративний позов ОСОБА_5 до Головного управління ДФС України в Хмельницькій області задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність ГУ ДФС у Хмельницькій області щодо неподання до ДФС України у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви висновку щодо виплати ОСОБА_5 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності.

Зобов'язано ГУ ДФС у Хмельницькій області надіслати до ДФС України у висновок про нарахування та виплату ОСОБА_5 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 закону України "Про міліцію".

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.09.2017 у справі №822/1435/17 прийнято рішення, - апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.06.2017 - без змін.

Виконуючи постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.06.2017 у справі № 822/1435/17, відповідачі висновком від 27.11.2017, призначили ОСОБА_5 одноразову грошову допомогу у розмірі 72 000 грн., з врахуванням відсотку втрати працездатності, керуючись ч.6 ст.23 Закону України "Про міліцію" №565-XII та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, виходячи із 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Вказане підтверджується висновком про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції від 27.11.2017 та платіжним дорученням № 29 від 24.01.2018.

Також згідно з довідки МОЗ України про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати працездатності у відсотках серії АГ №0017893, ступінь втрати працездатності складає 30 відсотків.

Не погоджуючись з висновком про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції від 27.11.2017, враховуючи відсоток втрати працездатності зазначений у довідці МСЕК, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що МСЕК установлює обмеження рівня життєдіяльності потерпілого, визначає професію, з якою пов'язане ушкодження здоров'я, причину, час настання та групу інвалідності у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також визначає необхідні види медичної та соціальної допомоги, відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров'я України від 05.06.2012 № 420. Тобто ступінь втрати працездатності впливає лише на встановлення групи інвалідності органами медико-соціальної експертної комісії, а не слугує органам Державної фіскальної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги з встановленням відповідної групи інвалідності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.6 ст.23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обовязків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі:

250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи;

200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи;

150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи, в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоровя здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Згідно з Порядком встановлення медико-соціальними експертними комісія ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України 05.06.2012 №420, ступінь втрати професійного працездатності встановлюється: при І групі інвалідності не вище 100%, при ІІ групі - не вище 85%, при ІІІ групі інвалідності не вище 65 %.

На виконання ст.23 Закону України "Про міліцію", Кабінет Міністрів України постановою № 707 від 12.05.2007 затвердив Порядок та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції

Відповідно до пункту 2 Порядку № 707 одноразова грошова допомога виплачується у разі установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися: під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, у розмірі: п'ятирічного грошового забезпечення - інвалідам I групи; чотирирічного грошового забезпечення - інвалідам II групи; трирічного грошового забезпечення - інвалідам III групи; у період проходження служби, - у відсотках відповідного розміру грошового забезпечення згідно із ступенем втрати працездатності, який визначається медико-соціальною експертною комісією.

У зв'язку з прийняттям Закону України від 13.02.2015 "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" Кабінет Міністрів України постановою від 21.10.2015 № 850 затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівників міліції.

Як встановлено судами під час розгляду справи №822/1435/17 за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області - призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №707 можливе лише за умови, що особа мала право на отримання такої допомоги до 12.03.2015. Позивач набув таке право у лютому 2017 року, тобто після 12.03.2015, а тому розмір допомоги має бути визначений у відповідності з нормами Порядку № 850.

Посилання апелянта на те, що в Порядку та умовах виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 №850, зазначено інший порядок виплати грошової допомоги, суд оцінює критично, оскільки закон має вищу юридичну силу.

Аналогічної позиції дійшов Вищий адміністративний суд України в своїй ухвалі від 14.06.2017 №К/800/25515/16 зазначивши, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Отже, судами попередніх інстанцій правильно застосовано до спірних правовідносин, чинний на момент звернення позивача і прийняття оскаржуваного висновку, Закон №565-XII (як правовий акт, який має вищу юридичну силу).

З врахуванням того, що у Законі №565-XII чітко зазначений розмір виплати в 150- кратному розмірі прожиткового мінімуму, установленого для працездатних осіб, у разі встановлення ІІІ групи інвалідності, про що Хмельницький окружний адміністративний суд та Вінницький апеляційний адміністративний суд зазначили у постанові від 16.06.2017 та ухвалі від 05.09.2017 відповідно.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів прийшла до висновку, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому ІІІ групи інвалідності, йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

При цьому, обраховуючи суму одноразової грошової допомоги у разі інвалідності, що настала в період проходження служби в органах податкової служби для позивача ГУ ДФС у Хмельницькій області застосувала наступну формулу: 1 600 х 150-кратний розмір х 30% (втрата працездатності) = 72 000 грн.00 коп.

Проте, на думку суду, застосування 30 % втрати працездатності для визначення розміру грошової допомоги суперечить ст.23 Закону України "Про міліцію" у відповідній редакції, яка містить чіткий розмір, а саме: 150-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у випадку встановлення працівнику міліції ІІІ групи інвалідності. З аналізу статті судом встановлено, що ступінь втрати працездатності застосовується для визначення групи інвалідності особи при її встановленні.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обовязковим до виконання. Відповідачі не повинні були на власний розсуд тлумачити рішення суду, яке підлягало виконанню.

А згідно з ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у рішенні по справі «Брумареску проти Румунії» Суд зауважує, що одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (Brumarescu v. Romania № 28342/95). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» № 52854/99).

Враховуючи зазначене вище колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.06.2017 не містить кількох варіантів тлумачення, при цьому у разі, якщо призначення одноразової грошової допомоги в розмірі 150 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, необхідно було б здійснити з врахуванням показника ступеня втрати працездатності позивача (відповідного коригування), про це було б обов'язково вказано у рішенні суду.

Таким чином, відповідач - Головне управління ДФС в Хмельницькій області при формуванні, а відповідач - ДФС України при затвердженні висновку про призначення одноразової допомоги позивау з врахуванням 30 % втрати працездатності діяли протиправно, а тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачі повинні були визначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням інвалідності у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 березня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 15 червня 2018 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7