Справа № 804/3205/18
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року Справа № 804/3205/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Комунального підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування податкової консультації № 2649/6/99-99-15-03-02-15/ІПК від 16.11.2017 року, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Комунального підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа до Державної фіскальної служби України, в якій позивач просить суд:
- визнати індивідуальну податкову консультацію № 2649/6/99-99-15-03-02-15/ІПК від 16.11.2017 року, видану Головним управлінням ДФС України у Дніпропетровській області, протиправною та скасувати її.
У обґрунтування позову зазначено, що позивач звернувся до відповідача за наданням податкової консультації з питання можливості включення до податкового кредиту сум ПДВ по податковим накладним, що були отримані позивачем при придбанні товарів/послуг у минулих роках, включаючи випадки, коли з дати складання таких накладних минуло більше 1095 днів. Органом ДФС України було надано індивідуальну податкову консультацію та внесено відомості про неї в єдиний реєстр індивідуальних податкових консультацій 16.11.17 року за № 2649/6/99-99-15-03-02-15/ІПК. В зазначеній індивідуальній податковій консультації органами ДФС зроблено висновок, що з 01.01.2017 року терміни формування податкового кредиту платником податку (у тому числі платниками, які застосовують касовий метод) визначаються з урахуванням положень п. 198.6 ст. 198 ПКУ (не пізніше ніж 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних), незалежно від того, коли була складена податкова накладна: до 01.01.2017 року чи після цієї дати. Позивач вважає цю податкову консультацію протиправною та такою, що суперечить нормам чинного податкового законодавства та порушує таким чином визначені чинним законодавством права позивача.
Ухвалою суду від 04.05.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №804/3205/18 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Представники позивача в попередньому судовому засіданні 16.05.2018 року підтримали позовні вимоги просили їх задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача, 14.06.2018 р. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, в обґрунтування своєї позиції зазначив, що податкова консультація від 16.11.2017 р. №2649/6/99-9915-03-02-15 є законною та обґрунтованою, наголошено на тому, що законодавцем чітко визначено, що з 01.0112017 р. терміни формування податкового кредиту платниками податку визначається з урахуванням положень п.1986. ст.198 ПК України (не пізніше 365 календарних днів з дати складання податкових/розрахунків коригування до податкових накладних), незалежно від того, коли була складена податкова накладна: до 01.01.2017 р. чи після цієї дати. Позиція ДФС України із зазначеного питання викладена на загальнодоступному інформаційно-довідковому ресурсі в підкатегорії 101.1.3. Вищенаведений лист ДФС України не носить обов'язкового характеру, не породжує для позивача жодних правових наслідків та не порушує його прав, свобод і інтересів, а є лише допомогою контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону. Жодних управлінських висновків оскаржувана податкова консультація не містить, вчинити будь-які обов'язкові дії позивачу вона не приписує, та, відповідно, не порушує його права свободи та інтереси у сфері публічно-правових відносин, тому підстав для задоволення позовних вимог немає.
18.06.2018 р. представник позивача та відповідача в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
А тому, з огляду на вимоги ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Враховуючи наведене, у зв'язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, а також за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.
Частиною 4 статті 243 КАС України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Враховуючи наведене, у зв'язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, а також за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.
Позивач, Комунальне підприємство теплових мереж Криворіжтепломережа, зареєстроване як юридична особа, основним видом діяльності якої постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.
Комунальне підприємство теплових мереж Криворіжтепломережа є платником податку на додану вартість та відповідно до п.187.10 ст. 187 ПК України при визначенні дати виникнення податкових зобовязань та податкового кредиту при постачанні теплової енергії фізичним та бюджетним установам застосовує касовий метод.
27.06.2017 року, з метою правильного формування податкового кредиту з ПДВ, дотримання положень чинного законодавства та у звязку із наявністю суперечливих листів ДФС, позивач звернувся з листом № 1791/04 до контролюючого органу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, про надання податкової консультації щодо правочинності віднесення до складу податкового кредиту суми ПДВ за податковими накладними, що були отримані позивачем при придбанні товарів/послуг у минулих роках, включаючи випадки, коли з дати складення таких накладних минуло більше 1095 днів (а.с.17, 18).
13.09.2017 року позивач звернувся з листом № 3252/04 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області яким проінформувала орган ДФС про відсутність надання індивідуальної податкової консультації на запит позивача № 1791/04 від 27.06.2017 року (а.с. 21, 22).
16.11.2017 року Державною фіскальною службою України було надано Комунальному підприємству теплових мереж Криворіжтепломережа індивідуальну податкову консультацію щодо порядку формування податкового кредиту підприємством, яке застосовує касовий метод податкового обліку та внесено відомості про неї в єдиний реєстр індивідуальних податкових консультацій за №2649/6/99-99-15-03-02-15/ІПК (а.с.25-27).
У зазначеній індивідуальній податковій консультації органами ДФС було зроблено висновок, що Законом України №1797-VІІІ від 21.12.2016 «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», зокрема, внесено зміни до пункту 198.6 статті 198 ПК України … Зазначені норми набули чинності 01.01.2017 року. Отже, з 01.01.2017 р. терміни формування податкового кредиту платниками податку визначаються з урахуванням положень пункту 198.6. статті 198 ПКУ (не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних), незалежно від того, коли була складена податкова накладна: до 01.01.2017 чи після цієї дати …».
Позивач не погоджується із висновками індивідуальної податкової консультації від 16.11.2017 р. № 2649/6/99-99-15-03-02-15/ІПК, посилаючись на те, що КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює діяльність з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії для різних категорій споживачів (населення, бюджетні установи та інші). Протягом терміну понад 1095 днів, дату виникнення податкових зобовязань КПТМ «Криворіжтепломережа» визначало згідно п.187.10 ст.187 розділу V Податкового кодексу України. Відповідно і податковий кредит за операціями з придбання товарів, перелічених у цьому пункті (природний газ, вода), використаних у межах здійснення операцій з виробництва теплової енергії, також визначався касовим методом.
Позивач вважає, що КПТМ «Криворіжтепломережа» не має можливості вибору методу визначення дати виникнення податкових зобовязань та податкового кредиту.
Також, КПТМ «Криворіжтепломережа» посилається на редакцію абзаців пятого-сьомого п.198.6 ст.198 до 01.01.2017 року та після 01.01.2017 року та зазначає, що як до 01.01.2017 р. так і після податкове законодавство не обмежує платника, що застосовує касовий метод, права на податковий кредит по податковим накладним, що зареєстровані своєчасно, а лише регулюють строки виникнення права на податковий кредит для платників, що застосовують касовий метод, по податковим накладним/розрахункам коригування до таких податкових накладних, що зареєстровані постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації.
Вважаючи зміст наданої відповідачем індивідуальної податкової консультації таким, що не відповідає чинному податковому законодавству України, позивач звернувся до суду із цим позовом про її скасування та визнання протиправною.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників стороні, дослідивши подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.
Відповідно до п. 187.10 ст. 187 ПК України платники податку, які постачають теплову енергію, природний газ (крім скрапленого), надають послуги з транспортування та/або розподілу природного газу, водопостачання, водовідведення чи послуги, вартість яких включається до складу квартирної плати чи плати за утримання житла, фізичним особам, бюджетним установам, не зареєстрованим як платники податку, а також житлово-експлуатаційним конторам, квартирно-експлуатаційним частинам, обєднанням співвласників багатоквартирних будинків, іншим платникам податку, які здійснюють збір коштів від зазначених покупців з метою подальшого їх перерахування продавцям таких товарів (надавачам послуг) у рахунок компенсації їх вартості, визначають дату виникнення податкових зобовязань та податкового кредиту за касовим методом. Зазначене правило визначення дати виникнення податкових зобов'язань поширюється також на операції з постачання зазначених товарів/послуг для ЖЕКів та бюджетних установ, що отримують такі товари/послуги, якщо вони зареєстровані як платники податку.
Законом України №812-VІІІ від 24.11.2015 "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо створення передумов для нової моделі ринку природного газу та забезпечення стабільності розрахунків підприємств енергетичної галузі", який набрав чинності з 01.01.2016 року, підрозділ 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України був доповнений пунктом 44, згідно з яким: "44.Тимчасово, до 1 січня 2019 року, платники податку, які здійснюють постачання (у тому числі оптове), передачу, розподіл електричної та/або теплової енергії, постачання вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2703 00 00 00, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД, надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, визначають дату виникнення податкових зобов'язань та податкового кредиту за касовим методом. Норма цього пункту поширюється на операції, за якими дата виникнення першої з подій, визначених у пункті 187.1 статті 187 та у пункті 198.2 статті 198 цього Кодексу, припадає на звітні (податкові) періоди до 1 січня 2019 року. У разі якщо операції, визначені цим пунктом, мають безперервний або ритмічний характер постачання, платники податку: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому отримано кошти, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер, з урахуванням усієї суми отриманих коштів протягом такого місяця; покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому отримано кошти, зведену податкову накладну з урахуванням усієї суми отриманих коштів протягом такого місяця. Для цілей цього пункту ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць".
Тобто, з 01.01.2016 року Комунальне підприємство теплових мереж Криворіжтепломережа, як платник податку на додану вартість, який здійснює постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, визначає дату виникнення податкових зобов'язань і податкового кредиту за касовим методом.
Відповідно до пп.14.1.266 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V цього Кодексу - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов'язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата виникнення права на податковий кредит визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).
Термін дії касового методу для платників податку, до яких відноситься позивач, Законом України №1797-VІІІ від 21.12.2016 "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" був продовжений до 01.01.2019 року.
Згідно з пп. 4 п.90 Розділу І Закону України №1797-VІІІ від 21.12.2016 "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" (який в цій частині набрав чинності з 01.01.2017 року) до Податкового кодексу України внесено наступні зміни: "4) у пункті 198.6: абзац четвертий викласти в такій редакції: "У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу"; абзаци п'ятий - сьомий замінити одним абзацом такого змісту: "Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу".
До внесення змін Законом України №1797-VІІІ від 21.12.2016 "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України містив у собі, зокрема, наступні приписи: "… У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку".
У листі ДФС України № 2649/6/99-99-15-03-02-15/ІПК від 16.11.217 року зазначено, що з 01.01.2017 року термін формування податкового кредиту платниками податку (у тому числі платниками, які застосовують касовий метод) визначаються з урахуванням положень пункту 198.6 статті 198 ПКУ (не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складання податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних), незалежно від того, коли була складена податкова накладна: до 01.01.2017 року чи після цієї дати.
Частиною 1 статті 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.
У рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 "У справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів)" зазначено, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
У свою чергу у рішенні від 05.04.2001 № 3-рп/2001 "У справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа про податки)" Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з викладеним відповідачем в індивідуальній податковій консультації щодо порядку формування податкового кредиту підприємством, яке застосовує касовий метод податкового обліку, наданій позивачу листом №2649/6/99-99-15-03-02-15/ІПК від 16.11.2017 року.
Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію (п.52.2 ст.52 Податкового кодексу України).
Відповідно до п.52.3 ст.52 Податкового кодексу України за вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній або письмовій формі. Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, обовязково повинна містити назву - податкова консультація, реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.
Згідно з п.52.5 ст.52 Податкового кодексу України контролюючий орган в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональний територіальний орган зобовязаний надіслати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, індивідуальну податкову консультацію протягом 15 календарних днів, що настають за днем отримання звернення платника податків на отримання індивідуальної податкової консультації, для розгляду питання про внесення відомостей про таку консультацію до єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій, про що повідомляє платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, отримавши індивідуальну податкову консультацію від контролюючого органу, який йому підпорядковується, протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання такої консультації, але не більше 35 календарних днів, що настають за днем отримання контролюючим органом відповідного звернення платників податків, приймає одне із таких рішень: про внесення відомостей про індивідуальну податкову консультацію до єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій, про що повідомляє протягом одного робочого дня з моменту прийняття рішення контролюючий орган, який йому підпорядковується; про відмову у внесенні відомостей до єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій, з одночасним наданням платнику податків від свого імені індивідуальної податкової консультації та внесенням відомостей про таку консультацію до зазначеного реєстру, про що повідомляє протягом одного робочого дня з моменту прийняття рішення контролюючий орган, який йому підпорядковується, та платника податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Як передбачено п.53.2 ст.53 Податкового кодексу України, платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору. Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду. Протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду про скасування наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобов'язані опублікувати узагальнюючу податкову консультацію або надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію.
Відтак, слід зазначити про те, що позивачем не доведено порушення ДФС України приписів норм права при підготовці та оформленні листом № 2649/6/99-99-15-03-02-15/ІПК від 16.11.217 року індивідуальної податкової консультації комунальному підприємству.
Зміст наданої позивачу індивідуальної податкової консультації, не суперечить вимогам чинного податкового законодавства України. Правових підстав для скасування цієї індивідуальної податкової консультації не встановлено.
Відтак, відповідач ДФС України при наданні податкової консультації діяв в межах повноважень та у спосіб, визначений законом, висновки, викладені у податковій консультації відповідають вимогам чинного податкового законодавства.
Крім того, слід заначити про те, що ДФС України у податковій консультації може лише розяснити практичне використання окремих норм податкового та іншого законодавства, не змінюючи вказані норми.
Враховуючи вищевикладене, позивачем не було доведено протиправності індивідуальної податкової консультації № 2649/6/99-99-15-03-02-15/ІПК від 16.11.2017 року.
Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі.
Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного відповідачем доведено правомірність індивідуальної податкової консультації № 2649/6/99-99-15-03-02-15/ІПК від 16.11.2017 року.
За таких обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування податкової консультації № 2649/6/99-99-15-03-02-15/ІПК від 16.11.2017 року, слід відмовити.
Керуючись положеннями статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи, що позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, підстави для компенсації позивачу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 14, 77, 90, 139, 229, 242-246, 255 КАС України, суд,-
ВИРІШИВ:
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В ОСОБА_1