Справа № 804/3209/18
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2018 року Справа № 804/3209/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: В.В. Ількова,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Громадської організації Криворізька незалежна правозахисна група в інтересах членів своєї Громадської організації ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Комунального вищого навчального закладу Дніпровський базовий медичний коледж Дніпропетровської обласної ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Громадської організації Криворізька незалежна правозахисна група в інтересах членів своєї Громадської організації ОСОБА_1, ОСОБА_2 Комунального вищого навчального закладу Дніпровський базовий медичний коледж Дніпропетровської обласної ради, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Комунального вищого навчального закладу Дніпровський базовий медичний коледж Дніпропетровської обласної ради в частині відмови в наданні запитуваної публічної інформації на інформаційний запит № 01-04/362 від 13.04.2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 про надання публічної інформації;
У обґрунтування позову зазначено, що позивач звернулася до Комунального вищого навчального закладу Дніпровський базовий медичний коледж Дніпропетровської обласної ради з інформаційним запитом № 01-04/362 від 13.04.2018 року щодо надання публічної інформації, а саме протоколу (копію) засідання циклової комісії військово-спортивних дисциплін, яке відбулося під час великої перерви 23.03.2018 року і проводилося головою ЦК ОСОБА_3; протоколу (копію) усіх засідань ЦК військово-спортивних дисциплін, які проводились у період з 12.01.2018 року по 13.04.2018 року, включно; протоколу (копію) засідання Педагогічної ради, яка відбулася 27.03.2018 року у Дніпровському базовому медичному коледжі о 14:30 год. відповідальні були ОСОБА_4, Ромащенко; протоколи усіх Педагогічних рад (їх копії), які проводились у Дніпровському базовому медичному коледжі у період з 12.01.2018 року по 27.03.2018 року. Інформаційний запит був отриманий відповідачем 13.04.2018 року за вх. № 01-04/362. Листом № 01-01/270 від 17.04.2018 року відповідач відмовив у задоволенні запиту з посиланням на ст.9 Закону 2939-VI, оскільки відповідач не є розпорядником інформації в розумінні ст. 13 Закону 2939-VI, запитувана інформація є внутрішньо організаційною, а тому не є публічною та не підлягає оприлюдненню і наданню для ознайомленню за запитом. Не погодившись із зазначеною відповіддю відповідача позивач звернулася до суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2018 року, після залишення позовної заяви без руху, було відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами на 05.06.2018 року.
Представник відповідача відзив на позовну заяву Громадської організації Криворізька незалежна правозахисна група в інтересах членів своєї Громадської організації ОСОБА_1, ОСОБА_2 та докази по справі не надав.
Згідно ч. 3 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи.
Відповідно до ч.5 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.
13.04.2018 року ОСОБА_5А та ОСОБА_2 звернулися до Комунального вищого навчального закладу Дніпровський базовий медичний коледж Дніпропетровської обласної ради з інформаційним запитом № 01-04/362 щодо надання публічної інформації, а саме:
- протоколу (копію) засідання циклової комісії військово-спортивних дисциплін, яке відбулося під час великої перерви 23.03.2018 року і проводилося головою ЦК ОСОБА_3;
- протоколу (копію) усіх засідань ЦК військово-спортивних дисциплін, які проводились у період з 12.01.2018 року по 13.04.2018 року, включно;
- протоколу (копію) засідання Педагогічної ради, яка відбулася 27.03.2018 року у Дніпровському базовому медичному коледжі о 14:30 год. відповідальні були ОСОБА_4, Ромащенко;
- протоколи усіх Педагогічних рад (їх копії), які проводились у Дніпровському базовому медичному коледжі у період з 12.01.2018 року по 27.03.2018 року (а.с.7).
Інформаційний запит був отриманий відповідачем 13.04.2018 року за вх. № 01-04/362 (а.с.7).
Листом № 01-01/270 від 17.04.2018 року відповідач відмовив у задоволенні інформаційного запиту з посиланням на те, що відповідач не є субєктом владних повноважень чи розпорядником публічної інформації, зазначеної у запиті в розумінні ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки запитувана інформація відповідно до ст. 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» носить характер внутрішньо-організаційної інформації, а тому не є публічною та не підлягає оприлюдненню і наданню для ознайомлення за запитом в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації» (а.с.8).
Не погодившись із відмовою Комунального вищого навчального закладу Дніпровський базовий медичний коледж Дніпропетровської обласної ради щодо надання публічної інформації позивач звернувся до суду із цим позовом.
Досліджуючи матеріали справи, суд встановив таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначається Законом України Про доступ до публічної інформації від 13.01.2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).
Відповідно до статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
За загальним правилом, публічна інформація є відкритою. Виняток становить інформація з обмеженим доступом, яка поділяється на конфіденційну, таємну та службову інформацію.
Визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.
Нормами статті 6 Закону № 2939-VI визначено критерії обмеження доступу до публічної інформації. Згідно частини другої цієї статті обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Таким чином, доступ до інформації може бути обмежено лише за умови додержання сукупності всіх трьох зазначених підстав, які в цьому спорі відсутні.
Частиною 2 ст. 10-1 Закону № 2939-VI визначено, що будь-яка особа може вільно копіювати, публікувати, поширювати, використовувати, у тому числі в комерційних цілях, у поєднанні з іншою інформацією або шляхом включення до складу власного продукту, публічну інформацію у формі відкритих даних з обовязковим посиланням на джерело отримання такої інформації.
Згідно з п.6 ст. 14 Закону № 2939-VI розпорядник інформації зобов'язаний, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та обєктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Відповідно до статті 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.
Відповідно до статті 23 Закону №2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.
Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2)відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов'язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
При цьому, слід зазначити, що у силу норм ч. 3 ст. 23 зазначеного Закону, оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.
За висновками Вищого адміністративного суду України в тексті Довідки про вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України Про доступ до публічної інформації, датованій 01.06.2013 року, юрисдикція адміністративних судів поширюється на будь-які спори про оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників публічної інформації, які виникають у правовідносинах, врегульованих Законом України Про доступ до публічної інформації, в тому числі якщо й відповідачем у такому спорі є не суб'єкт владних повноважень.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 13.04.2018 року ОСОБА_5А та ОСОБА_2 звернулися до Комунального вищого навчального закладу Дніпровський базовий медичний коледж Дніпропетровської обласної ради з інформаційним запитом № 01-04/362 щодо надання публічної інформації.
Однак, листом № 01-01/270 від 17.04.2018 року відповідач відмовив у задоволенні інформаційного запиту з посиланням на те, що відповідач не є субєктом владних повноважень чи розпорядником публічної інформації, зазначеної у запиті в розумінні ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки запитувана інформація відповідно до ст. 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» носить характер внутрішньо-організаційної інформації, а тому не є публічною та не підлягає оприлюдненню і наданню для ознайомлення за запитом в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації» (а.с.8).
Відтак, предметом заявленого позивачами спору є відмова в наданні інформації/дії по відмові в наданні запитуваної інформації, що є порушенням прав позивачів на доступ до публічної інформації.
Аналіз визначення та переліку розпорядників публічної інформації, закріпленого у статті 13 Закону № 2939-VI, свідчить, що публічною інформацією є відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях, у тому числі інформація, пов'язана з виконанням особами делегованих повноважень суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 22 Закону України Про освіту, заклад освіти як субєкт господарювання може діяти в одному з таких статусів: бюджетна установа; неприбутковий заклад освіти; прибутковий заклад освіти.
Заклад освіти залежно від засновника може діяти як державний, комунальний, приватний чи корпоративний.
Відповідно до частини третьої статті 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.
Відповідно до частини четвертої статті 22 Закону №2939-VI у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім'я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.
У листі № 01-01/270 від 17.04.2018 року відповідач зазначив, що не є розпорядником запитуваної інформації, при цьому, в матеріалах справи відсутні докази того, що спірний інформаційний запит було направлено (перенаправлено/скеровано) іншому розпорядникові інформації.
Судом не встановлено іншу особу, крім відповідача, яка є належним розпорядником запитуваної публічної інформації.
Запитувана інформація стосується діяльності Комунального вищого навчального закладу Дніпровський базовий медичний коледж Дніпровської міської ради, який фінансується із місцевого бюджету, інформація повязана з діяльністю закладу освіти становить суспільний інтерес - комунальний заклад є розпорядником інформації відповідно до статті 13 Закону №2939-VI, у зв'язку із чим оскаржена відмова у наданні запитуваної інформації є протиправною.
Таким чином, виходячи вищевикладеного, відповідач в даному випадку, є розпорядником публічної інформації, яка має суспільний інтерес і не може бути обмежена в доступі, що вказує на порушення відповідачем права позивачів на доступ до інформації і є підставою, для задоволення позову в частині визнання протиправними дії Комунального вищого навчального закладу Дніпровський базовий медичний коледж Дніпропетровської обласної ради в частині відмови в наданні запитуваної публічної інформації на інформаційний запит № 01-04/362 від 13.04.2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 про надання публічної інформації.
Разом з тим, суд звертає увагу, що з урахуванням встановлених судовим розглядом порушень прав та інтересів позивача, варто зважати на ефективність способу їх захисту з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.
Суд зазначає, що відповідно до пункту 2 розділу 4 Указу Президента України «Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів» від 10.05.2006 року №361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
Таким чином, з урахуванням зазначеного позовні вимоги підлягають задоволенню в частині зобовязання Комунальний вищий навчальний заклад «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпровської обласної ради повторно розглянути запит про надання публічної інформації № 01-04/362 від 13.04.2018 року та надати ОСОБА_1, ОСОБА_2 відповідь в порядку, встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації» із урахуванням висновків суду.
Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі.
Частиною 2 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Згідно із пунктом 3 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Враховуючи вищевикладене, відповідачем не було доведено правомірності своїх дій щодо відмови у наданні публічної інформації на інформаційний запит ОСОБА_5 та ОСОБА_2О від 13.04.2018 року за № 01-04/362.
Таким чином, суд приходить до висновку що адміністративний позов Громадської організації Криворізька незалежна правозахисна група в інтересах членів своєї Громадської організації ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Комунального вищого навчального закладу Дніпровський базовий медичний коледж Дніпропетровської обласної ради підлягає задоволенню в частині визнання протиправними дії Комунального вищого навчального закладу Дніпровський базовий медичний коледж Дніпропетровської обласної ради щодо відмови в наданні запитуваної публічної інформації на інформаційний запит № 01-04/362 від 13.04.2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 про надання публічної інформації та в частині зобовязання Комунальний вищий навчальний заклад «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпровської обласної ради повторно розглянути запит про надання публічної інформації № 01-04/362 від 13.04.2018 року та надати ОСОБА_1, ОСОБА_2 відповідь в порядку, встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації» із урахуванням висновків суду.
Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для стягнення судових витрат у суду відсутні.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов Громадської організації Криворізька незалежна правозахисна група в інтересах членів своєї Громадської організації ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Комунального вищого навчального закладу Дніпровський базовий медичний коледж Дніпропетровської обласної ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Комунального вищого навчального закладу Дніпровський базовий медичний коледж Дніпропетровської обласної ради в частині відмови в наданні запитуваної публічної інформації на інформаційний запит № 01-04/362 від 13.04.2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 про надання публічної інформації.
Зобов'язати Комунальний вищий навчальний заклад «Дніпровський базовий медичний коледж» Дніпровської обласної ради повторно розглянути запит про надання публічної інформації № 01-04/362 від 13.04.2018 року та надати ОСОБА_1, ОСОБА_2 відповідь в порядку, встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації» із урахуванням висновків суду.
У задоволенні інших позовних вимог Громадської організації Криворізька незалежна правозахисна група в інтересах членів своєї Громадської організації ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В Ільков