Справа № 489/2992/17
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2018 р.м.ОдесаСправа № 489/2992/17

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Тихонова Н.С.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Федусика А.Г.,

суддів Зуєвої Л.Є. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 30 січня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інгульського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інгульського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Миколаєва про визнання незаконними дій Інгульського обєднаного управління ПФУ м.Миколаєва щодо розрахунку його пенсійної виплати на підставі довідки про заробітну плату за період його роботи на ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 04 травня 1986 року по 06 травня 1986 року, виданої регіональною комісією Миколаївської облдержадміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках від 18 грудня 2013 року № 2390/23-05-61/6-13 та зобов'язання відповідача починаючи з 18 грудня 2013 року здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії з урахуванням його середньомісячного заробітку в розмірі 5998,35 грн., що розрахований на підставі довідки про його заробітну плату за період роботи на ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 04 травня 1986 року по 06 травня 1986 року, виданої "Спеціалізованим автотранспортним підприємством 1401" за № 9 від 23 січня 2003 року.

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 30 січня 2018 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказане рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач приймав участь в роботах з ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС в період з 04 травня 1986 року по 06 травня 1986 року, що підтверджується відповідними довідками та наявним у нього посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, в якому зазначено, що він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС.

Позивач з 24 травня 2001 року перебуває на обліку Інгульського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва та отримує пенсію по інвалідності 2 групи, з 14 листопада 2011 року 1 групи, яка встановлена в звязку з захворюванням, повязаним з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та встановлено 90% втрати працездатності.

Листом від 07 лютого 2014 року № 771/04 відповідачем було проінформовано позивача про те, що розмір його пенсійної виплати, розрахований із урахуванням довідки від 18 грудня 2013 року № 2390/23-05-61/6-13 про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1886-1990 роках про заробітну плату, виданої регіональною комісією при Миколаївській обласній державній адміністрації з визначення даних про зарплату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

Здійснення розрахунку пенсії позивача на підставі довідки від 18 грудня 2013 року № 2390/23-05-61/6-13 і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Вказані обставини визнані сторонами та суд не має обґрунтованого сумніву щодо їх достовірності.

Вирішуючи справу та відмовляючи в позові, суд першої інстанції, на ряду з іншим, виходив з того, що відповідачем було здійснено розрахунок пенсійних виплат позивачу у повній відповідності до вимог діючого законодавства, оскільки довідка № 9 від 23 січня 2003 року є такою, що не може бути підтверджена необхідними для цього документами, а тому зробити розрахунок пенсійних виплат позивачу із врахуванням даної довідки є неможливим.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.13 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» держава взяла на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язалась відшкодувати її за пошкодження здоровя або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст.54 вказаного закону пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Відповідно до п.п.1 п.11 постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23 листопада 2011 року чітко визначено, що мінімальний розмір пенсії становить для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: І групи інвалідності 180 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, ІІ групи інвалідності 160 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до п.7 наказу Міністерства праці та соціальної політики України "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення"", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2002 року за №536/6824 (далі Наказ № 224/30), до заяви про призначення пенсії за інвалідністю додаються такі документи: документи про трудовий стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу; довідка про заробіток особи, а в разі, коли законодавством передбачено необхідність підтвердження заробітку за даними системи персоніфікованого обліку, - інформація про заробіток особи із системи персоніфікованого обліку; довідка про середній заробіток на підприємстві для даної професії (при обчисленні пенсії інвалідам внаслідок трудового каліцтва та професійного захворювання згідно із частиною 6 статті 29 Закону України "Про пенсійне забезпечення"); документи про місце проживання заявника; акт про нещасний випадок на виробництві (форма Н-1), акт про розслідування нещасного випадку (аварії), що стався (сталася) (форма Н-5), акт розслідування професійного захворювання (форма П-4), що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2001 N 1094 "Про деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві" (при призначенні пенсії за інвалідністю внаслідок трудового каліцтва та професійного захворювання); документи про перебування на утриманні в інваліда непрацездатних членів сім'ї, про визнання заявника одиноким і таким, що потребує постійного стороннього догляду (для призначення надбавок згідно із статтею 33 Закону України "Про пенсійне забезпечення"); документи про визнання заявника ветераном війни, особою, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та особою, яка має особливі заслуги перед Батьківщиною (для підвищення пенсій згідно із статтями 12 - 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; документи про визнання особи такою, що має особливі трудові заслуги перед Батьківщиною (для підвищення пенсії відповідно до статті 9 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні"); документи про визнання заявника реабілітованим або членом сім'ї реабілітованого (для підвищення пенсії згідно із п."г" статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення"). орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) виписку з акта огляду в МСЕК.

Відповідно до п.13 Наказу №224/30 для обчислення пенсії подається довідка про заробіток. Зазначені довідки видаються на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією, або годувальник. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки видаються правонаступником або державними архівними установами.

Позивачем було надано довідку про його дохід від 23 січня 2003 року № 9, видану Відкритим акціонерним товариством «Спеціалізоване автотранспортне підприємство 1401» (далі САТП 1401), про те, що він дійсно працював водієм у зоні відчуження в період з 04 травня 1986 року по 06 травня 1986 року.

САТП 1401 листом від 14 серпня 2009 року № 139 було надано відповідь на лист відповідача від 05 серпня 2009 року №7844/02 де було вказано, що заробітна плата виплачувалась по платіжних відомостях, які зберігаються три роки. Крім наказу про відрядження від 04 травня 1986 року № 180, посвідчення про відрядження № 0088 та особистого рахунку підприємство інших підтверджуючих документів не має.

У звязку з зазначеним, відповідачем було зроблено висновок, що довідка № 9 від 23 січня 2003 року є такою, що не може бути підтверджена необхідними для цього документами, а тому зробити розрахунок пенсійних виплат позивачу із врахуванням даної довідки є неможливим.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з такими посиланнями та зазначає, що листом Інгульського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Миколаєва від 29 травня 2018 року №10559/04 було повідомлено суд апеляційної інстанції, що на підставі довідки № 9 від 23 січня 2003 року пенсія позивачу була розрахована та виплачувалась пенсійним органом в період часу з січня 2003 року по грудень 2013 року.

Отже, з наведеного вбачається, що в період часу з січня 2003 року по грудень 2013 року у відповідача не було жодних питань та ґрунтовних сумнівів, наслідком яких могло бути припинення виплати позивачу пенсії на підставі зазначеної довідки, натомість такі сумніви зявились лише по завершенню трирічного терміну зберігання платіжних відомостей, а тому, на думку колегії суддів, відмова пенсійного органу в проведенні виплати пенсії на підставі довідки №9 від 23 січня 2003 року в звязку з її не підтвердженням необхідними документами є безпідставною та такою, що суперечить діючому законодавству та фактичним власним діям відповідача, що мали юридичне значення.

На думку колегії суддів факт наявності іншої довідки від 18 грудня 2013 року № 2390/23-05-61/6-13 про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1886-1990 роках, виданої регіональною комісією при Миколаївській обласній державній адміністрації з визначення даних про зарплату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, жодним чином не спростовує та не відміняє попередню довідку № 9 від 23 січня 2003 року, на підставі якої була розрахована та виплачувалась пенсія позивачу в період часу з січня 2003 року по грудень 2013 року, та не унеможливлює її застосування при розрахунку та виплаті пенсії позивачу в подальшому.

Наведені висновки підтверджуються також тією обставиною, що період роботи позивача водієм у зоні відчуження в період з 04 травня 1986 року по 06 травня 1986 року є доведеним фактом, який не оспорював навіть відповідач.

Окремо, стосовно строку звернення до суду, колегія суддів зазначає, що цей строк позивачем пропущений з поважних причин з огляду на обєктивні характеристики стану здоровя, а саме: діагноз МСЕК - розсіяний склероз, тетрапарез, також згідно з випискою акту огляду МСЕК позивач є непрацездатним (втрата працездатності 90%) та потребує догляду (а.с.74-75). Крім того, справа містить відомості, згідно яких позивач в період часу з дня, коли дізнався про порушення своїх прав та по дату подання позову вчинював дії по захисту своїх інтересів шляхом подання запитів (через представника) до відповідних державних органів (а.с.22-24).

Отже, враховуючи все вищезазначене та приймаючи до уваги, що позивач не звертався до пенсійного органу з заявою про проведення перерахунку пенсії на підставі довідки від 18 грудня 2013 року № 2390/23-05-61/6-13 про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1886-1990 роках, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи наведені положення діючого законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухвалені рішення припустився порушень норм права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим судове рішення підлягає скасуванню з постановленням по справі нового рішення.

Керуючись ст.308, 310, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 30 січня 2018 року - скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою позов ОСОБА_2 до Інгульського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Інгульського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва щодо розрахунку ОСОБА_2 пенсійної виплати на підставі довідки про заробітну плату за період його роботи на ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 04 травня 1986 року по 06 травня 1986 року, виданої регіональною комісією Миколаївської облдержадміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках від 18 грудня 2013 року № 2390/23-05-61/6-13.

Зобов'язати Інгульське обєднане управління Пенсійного фонду України м.Миколаєва починаючи з 18 грудня 2013 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 раніше призначеної пенсії з урахуванням його середньомісячного заробітку в розмірі 5998,35 грн., що розрахований на підставі довідки про його заробітну плату за період роботи на ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 04 травня 1986 року по 06 травня 1986 року, виданої "Спеціалізованим автотранспортним підприємством 1401" за №9 від 23 січня 2003 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку ст.328-331 КАС України.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_1