Справа № 489/2443/18
Суддя: Тихонова Н. С.
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/2443/18
Номер провадження 2-а/489/161/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Тихонової Н.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до Інспектора роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, яким просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 127368 та закрити провадження у справі.

Згідно ч.2 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань від учасників справу про проведення судового засідання з повідомленнями (викликом) сторін не надходило, відтак суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі сторін.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

24 квітня 2018 року ОСОБА_1, керуючи автомобілем Fiat, Scupo, державний номер НОМЕР_1, в м. Миколаєві по пр. Богоявленський, 21, здійснив розворот перетнувши подвійну дорожню горизонтальну суцільну лінію розмітки, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив правила п. 2.9, п. 1.3 ПДР України. Його було зупинено інспектором УПП в м. Миколаєві ОСОБА_2 та винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 127368 за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідно до якої на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Згідно ч.2 ст. 122 КУпАП України передбачено відповідальність порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001р. передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний зокрема: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність…, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач заперечує порушення ним Правил дорожнього руху та зазначає, що інспектором поліції при винесенні постанови не було враховано всіх обставин справи. А саме його було притягнуто до адміністративної відповідальності без наявності відповідних доказів вини. Також посилається, на те що у винесеній постанові інспектором не вказано в якому саме напрямку рухався його автомобіль, не зазначено свідків, які могли підтвердити факт адміністративного правопорушення, фото та відеозапису з фактом правопорушення. Крім того, інспектором було відмовлено в написані додаткових пояснень.

Також вказував, що в порушення вимог законодавства працівник поліції не склав протоколу про адміністративне правопорушення.

Проте, посилання позивача щодо необхідності складання протоколу спростовуються наступними положеннями законодавства.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Доводи позивача про те, що відповідачем було розглянуто адміністративну справу всупереч вимог чинного законодавства, відразу на місці зупинки автомобіля, чим порушив положення ст. 258 КУпАП не можуть бути прийняті судом до уваги через наступне.

Так, відповідно до положень ст. 283 КпАП України - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Пунктом 2.3 рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 передбачено, що у частинах першій, другій статті 258 КпАП України визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

За КпАП України до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень розгляду у скороченому провадженні не підлягають. (ВАСУ справа № К/800/37207/15 від 26 жовтня 2016 року).

Частина третя ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Частина третя ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

При цьому зміни до ст. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція № 1395, якою врегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України і вказаним нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.

Отже, приписи постанови Конституційного Суду України по справі № 1-11/2015 від 26.05.2015 року повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією.

З огляду на викладене, вбачається, що розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до заперечень Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Миколаєві вбачається, що 24.04.2018 р. під час патрулювання інспектором УПП ОСОБА_2, було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме позивач рухаючись по пр. Богоявленському здійснив розворот, перетнувши при цьому подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, а також було зафіксовано, що водій під час руху транспортного засобу користувався мобільним телефоном тримаючи його в руці.

В звязку з цим поліцейським було прийнято рішення про зупинення транспортного засобу згідно п.1ч.1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», на вимогу інспектора автомобіль зупинився, після чого було встановлено особу ОСОБА_1 Після встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, водію було розяснено його права та обовязки, порядок оскарження та наслідки не сплати штрафу.

Разом з тим, враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відсутні пояснення свідків щодо події, які б могли підтвердити факт правопорушення, матеріали відеозйомки, надані представником відповідача, не підтверджують факт вчинення правопорушення, суд вважає, що вина позивача не доведена належними доказами.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно скасувати.

Відповідно до п.4, п.6 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи не доведення відповідачем події адміністративного правопорушення та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку що вимоги в частині закриття провадження у справі про притягнення позивача до відповідальності також підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 139 КАС судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 18, 19, 30, 72, 73, 241-246 КАС України, суд - --

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 127368 від 24.04.2018 р., винесену відносно ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Позивач ОСОБА_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач Інспектор роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-б.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.06.2018.

Суддя Н.С. Тихонова