Справа № 822/1353/18
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1353/18
РІШЕННЯ

іменем України

13 червня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту) висновку щодо виплати грошової допомоги з підтверджуючими документами, які додані до заяви, та зобов'язати ліквідаційну комісію УМВС України в Хмельницькій області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо нарахування та виплати грошової допомоги ОСОБА_1 допомоги у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-ХІІ та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-ХІІ має право на отримання одноразової грошової допомоги, як інвалід ІІ групи у зв'язку із захворюванням, яке пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. 12.03.2018 року звернувся із заявою про виплату одноразової грошової допомоги до ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області. Листом №29/х-164 від 27.03.2018 року ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області повідомила представника позивача, що дія постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2016 року не поширюється на працівників поліції, отже відсутні підстави для направлення до МВС України висновку щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги.

Вважаючи бездіяльність Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту) висновку щодо виплати грошової допомоги протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду.

Ухвалою від 02.04.2018 року Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі та призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, надав відповідачу строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі.

18.04.2018 року ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області надіслала до суду відзив на позов, у якому вказує, що позивач звільнений зі служби в міліції в зв'язку з переходом в встановленому порядку на роботу (службу) в поліції з 06.11.2015 року та з 07.11.2015 прийнятий на службу. Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" наказом ГУНП від 22.06.2016 №138 о/с позивач звільнений зі служби в поліції з 30.06.2016 року, тому втратив право на грошову допомогу як працівник міліції. Вважає, що дія постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2016 не поширюється на працівників поліції, підстави для направлення до МВС України висновку щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги згідно з пунктом 8 Постанови немає.

Дослідивши зібрані в матеріалах справи докази в їх взаємному звязку та сукупності, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити з урахуванням викладеного нижче.

Суд встановив, що позивач - ОСОБА_1 до 05.11.2015 року проходив службу в органах міліції. У зв'язку з набранням чинності Законом України Про національну поліцію 06.11.2015 року позивач звільнений зі служби в міліції та 07.11.2015 року прийнятий на службу в Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області. Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області №138 о/с від 22.06.2016 року позивач звільнений зі служби в поліції за пунктом 4 частини 1 статті 77 Закону України Про національну поліцію (через скорочення штатів).

Рішенням військово-лікарської комісії ДУ "ТМО МВС України по Хмельницькій області", оформленим протоколом №137 від 01.08.2016 року, встановлений причинний зв'язок захворювань позивача з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

05.09.2016 року позивачу встановлена ІІ група інвалідності у зв'язку з захворюванням, повязаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ (довідка Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії серії АГ №0017662 від 05.09.2016 року).

У зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності на підставі статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ (далі - Закон № 565-ХІІ) та в Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 рому №850 (далі Порядок №850), 12.03.2018 року позивач звернувся до ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області із заявою (рапортом), в якій просив виплатити одноразову грошову допомогу у зв'язку із втратою працездатності, під час проходження служби в органах внутрішніх справ. До заяв позивач додав копії паспорта, довідки МСЕК АГ №0017662, довідки АВ №0842048 та постанови військово-лікарської комісії ДУ "ТМО МВС України по Хмельницькій області".

Ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області листом №29/х-164 від 27.03.2018 року повідомила представника позивача, що дія постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2016 року не поширюється на працівників поліції, а тому відсутні підстави для направлення до МВС України висновку щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся в суд з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд враховує наведене нижче.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розділом XI прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII) встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Відповідно до статті 23 Закону № 565-ХІІ у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Якщо працівник міліції та члени його сім'ї одночасно мають право на отримання одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених цією статтею, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими законами, виплата відповідних грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором особи, яка має право на отримання таких виплат.

Частиною 5 статті 100 Закону № 580-VIII також передбачено, якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги з підстав, визначених цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, визначених з різних підстав іншими законами та нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором такої особи.

Таким чином, за колишніми працівниками міліції, які після звільнення зі служби в міліції проходили службу в поліції, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

При цьому, як Законом № 580-VIII, так і Законом № 565-ХІІ передбачено, що право вибору підстав для такої виплати належить заявнику.

Порядок № 850 визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктом 8 Порядку № 850 передбачено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цього Порядку документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 Порядку, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Тобто, обов'язок подання висновку до МВС України щодо виплати грошової допомоги Порядком № 850 покладається на керівника органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, в даному випадку на ліквідаційну комісію УМВС України в Хмельницькій області, а обов'язок щодо визначення права заявника на отримання допомоги або відмови щодо її призначення покладений на МВС України.

При цьому, ані Законом № 565-ХІІ, ані Порядком № 850 не передбачені повноваження керівника органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, щодо визначення права заявника на отримання грошової допомоги у разі встановлення інвалідності та відмови у направленні до МВС України висновку щодо виплати грошової допомоги.

У Рішенні від 20.10.2011 у справі "Rysovskyy v. Ukraine" Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип "належного урядування" передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб ("Beyeler v. Italy", "Oneryildiz v. Turkey", "Megadat.com S.r.l. v. Moldova", "Moskal v. Poland"). На державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Lelas v. Croatia" і "Toscuta and Others v. Romania") і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (Oneryildiz v. Turkey", та "Beyeler v. Italy").

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків ("Lelas v. Croatia").

Тому, отримавши відповідну заяву позивача та додані до неї документи, керуючись пунктом 8 Порядку № 850, ліквідаційна комісія УМВС України в Хмельницькій області, зобов'язана була направити висновок про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та інші документи, перелік яких визначений Порядком № 850, до МВС України для прийняття рішення. Відмовивши позивачу у направленні до МВС України висновку щодо виплати грошової допомоги у зв'язку з відсутністю у нього права на її призначення на підставі Порядку № 850, ліквідаційна комісія УМВС України в Хмельницькій області перевищила повноваження, надані Законом № 565-ХІІ та Порядком № 850.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02)).

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спосіб, у який ліквідаційна комісія УМВС України в Хмельницькій області розглянула заяву та документи про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності, Законом № 565-ХІІ та Порядком № 850 не передбачені.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, з метою захисту прав та інтересів позивача, про захист яких він просить, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати неправомірною відмову ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області щодо направлення до МВС України висновку про виплату позивачу грошової допомоги у зв'язку з відсутністю у нього права на її призначення на підставі Порядку № 850, оформленої листом №29/х-164 від 27.03.2018 року та зобов'язати ліквідаційну комісію Управління МВС України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплати грошової допомоги, у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону №565-ХІІ та Порядку №850.

Керуючись Конституцією України, законами України "Про міліцію" та "Про Національну поліцію", статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області щодо направлення до МВС України висновку про виплату ОСОБА_1 грошової допомоги, у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності, оформленої листом №29/х-164 від 27.03.2018 року.

Зобов'язати ліквідаційну комісію Управління МВС України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату грошової допомоги, у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону №565-ХІІ та Порядку №850.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його підписання.

Головуючий суддя ОСОБА_2