Справа № 592/4719/18
Суддя: Костенко В. Г.
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№592/4719/18
Провадження №2-а/592/301/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Сум в складі головуючого Костенко В.Г., за участю секретаря судового засідання Танасюк А.М., в залі суду справу розглянувши у порядку спрощеного (письмового) провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 16.04.2018 відповідач виніс постанову серії ВР №017961 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн., за зупинку транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено». Позивач вважає зазначену постанову незаконною в звязку з тим, що не порушував правил, оскільки знак встановлений таким чином, що неможливо визначити зону його дії. При розгляді справи інспектор не забезпечив права дати пояснення, не складав протокол, не ознайомив з правами, що не надало змоги скористатися правовою допомогою. Тому просить скасувати постанову.

21.05.2018 судом прийнято позовну заяву, відкрите провадження та призначено розгляд у порядку спрощеного провадження.

01.06.2018 відповідач надав відзив. Позов не визнає повністю, оскільки виявив порушення відповідачем ОСОБА_3 дорожнього руху та наклав адміністративне стягнення відповідно до закону та у межах санкції. Також відповідач надав відеозапис з нагрудного відео реєстратора, відповідні сертифікати на нього, фотографію з місця вчинення правопорушення. На записі міститься зображення транспортного засобу, який стоїть біля лівого краю проїжджої частини, за кермом якого знаходиться позивач. Інспектор провів розгляд справи, представився, розяснив права та пояснив порушення. Позивач сперечався, бажав надати письмові пояснення у самій постанові. Телефонував для отримання консультації. Також у довільній формі пояснив, що зупинив транспортний засіб у місці стоянки транспортного засобу.

07.06.2018 позивач надав відповідь на відзив у яких знов підтримав позицію зазначену у позовній заяві.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ОСОБА_3 дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону Країни «про дорожній рух», встановлюють ОСОБА_3 дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306(із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 10.9 ОСОБА_3 особи, які порушують ці ОСОБА_3, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до розділу 33 ОСОБА_3 «Дорожні знаки», пункту 3.34 «Зупинку заборонено». Забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Положеннями ч. 1 ст. 122 КпАП України передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. За вчинення зазначених порушень встановлено стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (255 грн.).

З наданих доказів судом встановлено, що 16.04.2018 відповідач розглянув справу та виніс відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №017961.

У постанові зазначено, що 16.04.2018 близько 18 год. 00 хв. позивач керуючи транспортним засобом Skoda Oktavia, державний номер НОМЕР_1, в м.Суми вул. Покровська Площа, буд. 5, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п.п. 33.3.34 ПДР України, що зафіксовано на відео. Дії позивача кваліфіковано, як адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України.

У постанові відповідач прийняв рішення про застосування до позивача адміністративного стягнення штрафу у розмірі 255 грн..

Також судом встановлено, що 16.04.2018 інспектор поліції з використанням нагрудного відео реєстратора DMT1 здійснювалася відео реєстрація виявлення правопорушення та розгляду справи про адміністративне правопорушення. У період з 18:00 до 19:00 зафіксовано зупинений транспортний засіб у якому за кермом сидить позивач. Транспортний засіб знаходиться на місці адреса якого зазначена у постанові.

На записі з відео реєстратора зафіксовано, що позивач дійсно вчинив порушення ОСОБА_3 дорожнього руху, здійснив зупинку транспортного засобу у зоні дії зазначеного дорожнього знаку. Під час розгляду справи інспектор поліції представився, розяснив права, повідомив суть порушення, вислухав позивача та виніс постанову постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Позивачу під розпис постанова була надана.

Позивач визнав, що у власних справах приїхав на місце та зупинив транспортний засіб. Також у довільній формі він пояснив, що зупинив транспортний засіб у місці стоянки транспортного засобу, що знаходиться у зоні дії знаку 3.34.

Встановлені факти підтверджуються постановою інспектора поліції, сертифікатом на відео реєстратор, копії яких додані до справи, та відеозаписом з відео реєстратора.

У м.Суми загальновідомим є факт того, що регулювання руху транспортних засобів на вул. Покровська площа м.Суми біля будинку №3 здійснюється наступним чином. Рух транспортних засобів є одностороннім з вїздом з перехрестя з вул. Петропавлівської. На вїзді ліворуч встановлена опора на якій встановлений знак 3.34 «Зупинку заборонено» з табличкою 7.2.3 «кінець зони дії знаку 100 м», з правого боку стоїть знак 5.5 «Дорога з одностороннім рухом», 5.38 «Стоянка з непрацюючим двигуном» та 7.6.4 табличка «спосіб поставлення транспортного засобу на стоянку, передом до тротуару». Ділянка дороги від вїзду до початку перехрестя з вулицею ОСОБА_4 має довжину близько 100 метрів. Тобто до самого перехрестя заборонено зупиняти транспортні засоби з лівого краю проїжджої частини.

Зазначене регулювання руху транспортних засобів цілком видно з наданих сторонами фотографій з місця вчинення правопорушення.

Ураховуючи наведене та на підставі ч. 3 ст. 77 КАС України факт регулювання руху суд вважає загальновідомим і не підлягає доведенню.

Позивач зазначав, що дорожній знак 3.34 встановлений таким чином, що не можливо визначити на яку ділянку дороги розповсюджується його дія, надав фотографію. Втім такі твердження позивача вочевидь суперечать встановленому. Окрім того фотографія зроблена з тротуару під вигідним кутом позивачу. Натомість позивач не надав фотографію саме з місця водія при вїзді на зазначену вулицю. З фотографії наданої відповідачем, яка зроблена з сервісу карт мережі Інтернет, вбачається, що знак видно з проїжджої частини на перехресті при вїзді на вулицю.

Знак розташований на вїзді на зазначену у постанові ділянку дороги. Він є видним і зрозумілим для водіїв. Тому твердження позивача, що знав встановлений таким чином, що не можливо визначити зону його дії є невірними і розцінюються судом, як засіб ухилення від відповідальності.

З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є публічними та врегульовані ст.ст. 7, 122, 245-246, 251, 252, 268, 273, 276, 279, 280 КпАП України.

З наведених доказів та положень закону судом при розгляді справи встановлено, що позивач дійсно порушив зазначені положення ОСОБА_3, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Пунктом 11 частини 1статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ОСОБА_3 дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до ст. 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до положень ст. 246 КпАП України порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.258 КпАП України протокол не складається уразі вчинення адміністративних правопорушень,розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксованих в автоматичному режимі. Уповноваженими посадовими особами на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Згідно ст. 278 КпАП України посадова особа при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст. 280 КпАП України посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 284 КпАП України по справі про адміністративне правопорушення посадова особа виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (далі по тексту Інструкція № 1395).

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті121, статтями121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті122, частиною першою статті123, статтею124-1, статтями125,126, частинами першою, другою і третьою статті127, статтями128,129, статтею132-1, частинами шостою і одинадцятою статті133-1, частинами першою, другою і третьою статті140 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення (ч.1 п.1 розділу ІІІ Інструкції № 1395).

Узагальнюючи зміст наведеного у сукупності вбачається, що посадова особа, працівник органу Національної поліції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення на підставі досліджених доказів, зокрема пояснень особи, яка притягується до відповідальності, показів свідків, показів технічних засобів, що мають функції відеозапису, інших доказів, зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, та винести відповідну постанову.

З встановлених фактів та наведених положень нормативних актів вбачається, що дійсно відбулося правопорушення, інспектор поліції мав повноваження і обовязок вжити відповідних заходів та винести постанову. Оскаржувана постанова відповідає зазначеним вище положенням закону, порушення та накладене стягнення відповідає диспозиції та санкції статті.

Доводи позивача спростовується наведеним вище та дослідженими доказами. Доводи позивача вочевидь суперечать встановленим фактам.

Ураховуючи викладене заявлений позов підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 12, 72-77, 242-245, 250, 257- 258, 262- 263, КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення позов ОСОБА_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, 11/1 кв. 36, до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_6, місцезнаходження м.Суми, вул. Білопільський шлях, 18/1, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Г. Костенко