Справа № 820/288/17
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2018 року

Київ

справа №820/288/17

адміністративне провадження №К/9901/38038/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державного підприємства "Харківський бронетанковий завод" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2017 року (суддя Панченко О.В.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року (головуючий суддя Старостін В.В., судді Бегунц А.О., Рєзнікова С.С.) у справі за позовом Державного підприємства "Харківський бронетанковий завод" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2017 року Державне підприємство "Харківський бронетанковий завод" (далі - Підприємство) звернулось до суду з позовом до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №/0, №/0 та №/0 від 25 січня 2011 року, винесених Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м.Харкова за результатами перевірки державного підприємства «Харківський бронетанковий ремонтний завод» (яке в подальшому було перейменовано у Державне підприємство "Харківський бронетанковий завод").

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року, клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі задоволено та закрито провадження в даній адміністративній справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Постановляючи зазначені ухвали, суди виходили з того, що вже є таке, що набрало законної сили, рішення суду в іншій справі з того самого спору і між тими самими сторонами.

Не погоджуючись з постановленими судами попередніх інстанцій ухвалами, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права й неврахування наведених Підприємством в письмових поясненнях та апеляційній скарзі доводів щодо відсутності підстав для закриття провадження у даній справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 157 КАС України, просив вказані рішення судів скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, Підприємство зазначало, що хоча предмет спору у справі №2а-6749/11/2070 та у даній справі №820/288/17 дійсно є однаковими, проте відповідачі у них є різними - Державна податкова інспекція у Ленінському районі м.Харкова та Центральна об'єднана державна податкова інспекція м.Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області відповідно, як і підстави цих позовів, оскільки, звертаючись до суду з позовом про скасування податкових повідомлень-рішень №/0, №/0 та №/0 від 25 січня 2011 року у справі №2а-6749/11/2070, Підприємство посилалось на положення підпункту 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону України «Про податок на додану вартість», яка визначає операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, тоді як позов у даній справі №820/288/17 ґрунтується на приписах пункту 2-2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, який регулює питання списання податкового боргу.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 червня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

Відповідач в письмових запереченнях на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечив, вважаючи їх безпідставними, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій, які він просив залишити без змін, - обґрунтованими та законними.

В подальшому, справа передана до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України.

Справу згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано для розгляду касаційної скарги колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду: головуючий суддя Пасічник С.С. (суддя-доповідач), судді: Васильєва І.А., Юрченко В.П.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судом апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

Згідно із частиною 1 статті 6 КАС України (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

За змістом пункту 4 частини 1 статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Таким чином, для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 157 КАС України необхідною є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору; остаточне вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Суди встановили, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2011 року, залишеною без змін ухвалами Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2012 року та Вищого адміністративного суду України від 13 січня 2015 року, адміністративний позов Державного підприємства «Харківський бронетанковий ремонтний завод» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Харкова, Державної податкової адміністрації України, Головного управління Державного казначейства України у Харківській області у справі №2а-6749/11/2070 задоволено частково: скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у Ленінському районі м.Харкова №/0, №/0 та №/0 від 25 січня 2011 року та рішення Державної податкової адміністрації України за результатом розгляду повторної скарги від 24 травня 2011 року №9589/6/25-045; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного суду України від 07 липня 2015 року ухвалу Вищого адміністративного суду України від 13 січня 2015 року скасовано, а справу направлено на новий касаційний розгляд, за наслідками якого постановою Вищого адміністративного суду України від 11 лютого 2016 року касаційні скарги відповідачів задоволено, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2011 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2012 року скасовано в частині задоволення позовних вимог та відмовлено позивачеві в їх задоволені; в іншій частині рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін.

Разом з тим, як вже зазначалось, предметом спору у даній справі №820/288/17 також є правомірність винесення податковим органом податкових повідомлень-рішень №/0, №/0 та №/0 від 25 січня 2011 року, а тому суди попередніх інстанцій прийшли до висновку, що предмет спору у справі №2а-6749/11/2070 та у даній справі №820/288/17 є тотожними.

Також судами досліджено й питання наявності другої обов'язкової умови, необхідної для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 157 КАС України, - співпадання сторін у справі, що розглядається, та справі, у якій вже існує рішення.

Так, оскаржувані в обох справах податкові повідомлення-рішення було винесено Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м.Харкова, яку постановою Кабінету Міністрів України №981 від 21 вересня 2011 року було реорганізовано шляхом злиття з ДПІ у Жовтневому районі м.Харкова та утворено на їх основі Західну міжрайонну державну податкову інспекцію м.Харкова.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів» №229 від 20 березня 2013 року шляхом приєднання утворено Західну об'єднану державну податкову інспекцію м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, яку постановою Кабінету Міністрів України №311 від 06 серпня 2014 року реорганізовано шляхом приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби та утворено Західну об'єднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Харківській області.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби» №892 від 04 грудня 2015 року Західну об'єднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Харківській області приєднано до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на положення частини 1 статті 104 Цивільного кодексу України, за змістом якої юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації й у разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників, суди прийшли до висновку, що хоча ДПІ у Ленінському районі м.Харкова й припинена, але зазначені органи податкової інспекції, зокрема, Центральна податкова інспекція Головного управління ДФС у Харківській області, є її правонаступниками, то вони мають весь обсяг прав та обов'язків ДПІ у Ленінському районі м.Харкова й відповідно є всі підстави вважати, що сторони у справах №2а-6749/11/2070 та №820/288/17 також збігаються.

Враховуючи викладене, Верховний Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про наявність підстав для закриття провадження у даній справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 157 КАС України, оскільки вже є таке, що набрало законної сили, рішення у іншій справі з того самого спору і між тими самими сторонами.

Доводи ж касаційної скарги про відмінність у даному спорі підстав позову не знайшли свого підтвердження в ході касаційного провадження у справі, а посилання на різні акти законодавства, в даному випадку, не змінюють змісту спірних правовідносин та не свідчать про нетотожність відповідних елементів спору, що виключає підстави для надання їм повторної правової оцінки судом.

До того ж, звертаючись до суду з позовом у даній справі, Підприємство, як вже зазначалось в цій постанові, посилалось на положення пункту 2-2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, який регулює як таке питання списання податкового боргу (у тому числі встановленого судовими рішеннями та реструктуризованого) на підставі відповідних заяв платників податків - підприємств оборонно-промислового комплексу, тоді як спірним у даній справі питанням є саме правомірність податкових повідомлень-рішень, яким Підприємству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість, зменшено суму бюджетного відшкодування та розмір від'ємного значення за таким податком.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на відсутність підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено норми процесуального права при ухваленні судових рішень, підстави для їх скасування та задоволення касаційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 350, 355 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Харківський бронетанковий завод" залишити без задоволення, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник

І.А. Васильєва

В.П. Юрченко ,

Судді Верховного Суду