Справа № 161/14988/17
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 рокуЛьвів№ 876/1482/18
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Хобор Р.Б., Онишкевича Т.В.

з участю секретаря судового засідання: Мацьків М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби України на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2018 року (ухвалене головуючим-суддею Пушкарчук В.П.., час ухвалення судового рішення 11 год 30 хв у м.Луцьку, дата складання повного судового рішення 30 січня 2018 року) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Волинської митниці Державної фіскальної служби України (далі Волинська митниця ДФС України) у справі про порушення митних правил № 2882/20500/17 від 09.09.2017.

Позовні вимоги мотивовані тим, що приймаючи оспорювану постанову, відповідач не встановив наявності вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України (далі МК України). При розгляді справи відповідачем були допущені процесуальні порушення, зокрема, не розяснено процесуальні права та не повідомлено про складання протоколу. Також позивач акцентує увагу на закінченні строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.01.2018 позов було задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Волинська митниця ДФС України подала апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, судом першої інстанції неправильно були застосовані норми матеріального права, не надано належної правової оцінки поданим відповідачем доказам, а також не повно зясовано обставини справи, які мають значення для правильного вирішення публічно-правового спору.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що на підставі документально підтверджених даних митного оформлення товару, задекларованих у країні відправлення ОСОБА_2, що отримані від уповноваженого митного органу ОСОБА_2 після закінчення процедури митного оформлення імпорту в Україні встановлено, що при митному оформленні декларантом заявлено недостовірні відомості щодо вартості товару. Розбіжності у ціні автомобіля по експортній декларації країни відправлення та по імпортній декларації при експорті, перевезенні автомобіля до України одним перевізником і визначення митної вартості при декларування товару за резервним методом є фактом, свідчить про умисне заниження декларантом вартості товару. Також зазначає, що позивач належним чином був повідомлений про час та дату розгляду справи про порушення митних правил. Тому просить скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.01.2018 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову.

Щодо клопотання представника позивача ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи у звязку із перебуванням її у відпустці, колегія суддів вважає таке необґрунтованим, оскільки про розгляд справи позивач був повідомлений завчасно та міг забезпечити участь іншого представника у цьому судовому засіданні.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а тому колегія суддів, відповідно до ч.4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що постановою Волинської митниці ДФС № 2882/20500/17 від 09.09.2017 за результатами розгляду матеріалів справи про порушення митних правил ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 67 964,04 грн.

При розгляді матеріалів було встановлено, що позивач, працюючи на посаді директора ПП «Автопалац», станом на 11.04.2016 через декларанта (митного брокера) ОСОБА_4 під час митного оформлення товару «автомобіль вантажний марки «OPEL MOVANO» вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в сумі 22 654,86 грн, тобто заявив в митній декларації ІМ40ДЕ205070001/2016/001384 від 11.04.2016 неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, надавши з цією метою органу доходів і зборів документи, що містять такі відомості.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, а митницею не надано доказів вчинення позивачем навмисних дій, що є обовязковою умовою для відповідальності за вказаною нормою. Крім того, судом було зроблено висновок про закінчення строків накладення адміністративного стягнення, встановлених ст.522 МК України, оскільки Волинській митниці ДФС 23.01.2017 було відомо про обставини, що стали підставою для винесення оспорюваної постанови від 09.09.2017.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст.486 цього Кодексу, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За диспозицією статті 485 МК України, відповідальність настає, за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Суб'єктивна сторона даного правопорушення характеризується лише умисною формою вини, тобто особа, яка вчиняє такі дії, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).

Згідно п.43 ст.4 МК України, посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обовязків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Як видно з матеріалів справи, 05.01.2015 між ПП «Автопалац» (Замовник) та ТзОВ «Західброксервіс» (Виконавець) було укладено договір про надання митно-брокерських послуг №02/15, у відповідності до п.1.1 умов якого виконавець зобовязується представляти інтереси Замовника в митних органах України та здійснювати декларування вантажів, що належать Замовнику, чи якими Замовник має право розпорядження.

У відповідності до п.2.1 вказаного Договору виконавець в межах своєї компетенції за дорученням Замовника представляє інтереси Замовника в митних органах та виконує всі необхідні дії, повязані з підготовкою ВМД, предявлення митному органу документів та вантажу для проведення митного оформлення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач ОСОБА_1 жодних документів для митного оформлення особисто до Волинської митниці ДФС України не подавав, жодних даних у митну декларацію не вносив та не вчиняв інших дій щодо митного оформлення вказаних в оскаржуваній постанові транспортних засобів, оскільки за митне оформлення в даному випадку був відповідальний митний брокер на підставі договору про надання митно-брокерських послуг.

Сам по собі факт того, що позивач є посадовою особою ПП «Автопалац» не свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, а висновки відповідача про те, що саме позивач надав органу доходів та зборів документи, які містять неправдиві відомості не відповідає фактичним обставинам справи.

Отже, матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій, передбачених диспозицією статті 485 МК України.

Щодо строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною першою статті 522 МК України визначено, що справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Відповідно до положень ст.523 МК України від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками.

Згідно ч.1 ст.467 МК України, у разі розгляду справ про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Таким чином, порушення митних правил, передбачене ст.485 МК України, яке ставиться відповідачем у вину позивачеві, не є триваючим, виходячи з диспозиції даної норми, а тому при стягнення може бути накладене не пізніше шести місяців з дня вчинення правопорушення, зокрема, з моменту заявлення особою неправдивих відомостей.

Підсумовуючи зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оспорювана постанова є протиправною, оскільки винесена поза межами строків, передбачених статтею 467 МК України, що у свою чергу виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладення на нього адміністративного стягнення. До того ж при складанні протоколу, розгляді справи про порушення митних правил та винесенні постанови в справі про порушення митних правил, відповідачем не дотримано вимог щодо своєчасного, всебічного, повного та обєктивного зясування обставин справи, обмежено позивача у реалізації прав передбачених Митним кодексом України, не дотримано вимог чинного законодавства та принципів, передбачених ст.2 КАС України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності спірного рішення відповідача та наявності підстав для його скасування.

Згідно ч.1 ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному зясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, прийняте відповідно до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 229, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2018 року по справі № 161/14988/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_7
Повне судове рішення складено 11.06.2018.