Справа № 804/1381/18
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року Справа № 804/1381/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Легіон-охорона» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Легіон-охорона» (далі Товариство) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 17.01.2018 року № НОМЕР_1.
Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на протиправність оскарженого рішення, оскільки контролюючим органом проведено камеральну перевірку, предмет якої не підпадає під поняття камеральної перевірки відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України що, у свою чергу, вказує на невиконання відповідачем вимог закону щодо порядку призначення та проведення перевірок, та призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності у звязку із цим правових наслідків такої.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2018 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.
Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування відзиву вказав про порушення Товариством вимог п.185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України в частині заниження податкових зобовязань з ПДВ за жовтень 2017 року.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Товариство є належним чином зареєстрованою в Україні юридичною особою, перебуває на податкову обліку в органах ДФС України та є платником, у тому числі - податку на додану вартість.
Зі змісту Акту вбачається, що в порушення пункту п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 статті 187 Податкового кодексу України Товариством занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту за жовтень 2017 року у сумі 345 068,00 грн. Такі висновки відповідач обумовлює встановленим під час перевірки відхиленням задекларованих позивачем показників податкової звітності з ПДВ за жовтень 207 року і виписаних та зареєстрованих податкових накладних в ЄРПН.
17.01.2018 року на підставі Акту ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято оскаржене податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким платнику податків збільшено суму грошового зобовязання з ПДВ на суму 524 953,37 грн.
При вирішенні спору суд виходить з того, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України.
Відповідно до статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно із підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
При цьому, згідно із підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Таким чином, податковим законодавством чітко визначені предмети камеральної та документальної перевірки, зокрема:
1) камеральною охоплюються питання щодо:
- своєчасності подання податкових декларацій (розрахунків);
- своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних;
- своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання;
2) документальною перевіркою охоплюються питання:
- своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів.
В розглянутому спорі, фактично камеральна перевірка проведена стосовно достовірності та повноти нарахування, а також сплати платником податків податкових зобов'язань з ПДВ у податковій декларації з ПДВ за жовтень 2017 року. Однак, вказаний предмет відноситься до документальної перевірки.
Не додержання меж камеральної перевірки підтверджується також видом санкції, застосованої відповідачем, а саме штрафу в порядку статті 123 Податкового кодексу України, відповідно до якої у разі, якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, зазначене тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання.
Більш того, законодавцем чітко визначено вид перевірки, який має проводитись податковим органом у випадку виявлення розбіжностей між даними податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних, зокрема: приписи п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України свідчать про те, що виявлення розбіжностей між даними податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючим органом документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг, а тому твердження відповідача в цій частині є безпідставними.
Таким чином, суд дійшов висновку, що контролюючим органом проведено камеральну перевірку, предмет якої не підпадає під поняття камеральної перевірки відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України що, у свою чергу, вказує на невиконання контролюючим органом вимог закону щодо порядку призначення та проведення перевірок, та призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності у звязку із цим правових наслідків такої.
За таких обставин, оскаржене рішення прийнято відповідачем необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та не у спосіб, що передбачений законодавством України.
Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати зі сплату судового збору у розмірі 7874,30 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Легіон-охорона» - задовольнити повністю.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя ОСОБА_2