Справа № 815/6021/17
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/6021/17

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А. В.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурія О.В.,

- Кравченка К.В.,

при секретарі судового засідання Грабового В.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

20 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 13 грудня 2016 року № 222 з дати його видання; визнати протиправною дію командира військової частини НОМЕР_1 капітана 1 рангу ОСОБА_2 щодо перевищення наданої дисциплінарної влади при накладенні дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани від 13 грудня 2016 року на капітана 3 рангу ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що накладаючи на нього дисциплінарне стягнення командир військової частини НОМЕР_1 порушив порядок накладення дисциплінарних стягнень та Дисциплінарний статут Збройних Сил України. Крім того, на думку позивача командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , накладаючи на ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення, не являвся його безпосереднім начальником, а тому не мав на це повноважень.

Справу розглянуто за відсутності відповідачів, які неодноразово та належним чином повідомлялись про день та час розгляду справи, відзив на позов не надали.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 13.12.2016 року № 222 з дати його видання. В задоволенні іншої частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду в частині відмови в позові скасувати та прийняту постанову, якою задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що дисциплінарні стягнення мають право застосовувати командири (начальники) за службовим становищем та військовим званням та що старші за військовим званням військовослужбовці не мають права на застосування дисциплінарних стягнень до молодших за військовим званням військовослужбовців.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді заступника командиру батальйону по роботі з особовим складом.

21 жовтня 2017 року позивач отримав свою послужну картку, у розділі 2 якої є запис про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани за порушення вимог статей 11,12 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України 13.12.2016 року командиром військової частини НОМЕР_1 .

Позивач стверджує, що про накладене стягнення йому особисто не оголошувалось та не доведено в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку, що є порушенням статей 97,98 Дисциплінарного статуту Збройних сил України. Також позивача не ознайомлено під розписку з наказом № 222, що є порушенням пунктів 2.10.1.13 та 2.10.1.16 Інструкції з діловодства в Збройних силах України та ст.149 Кодексу законів про працю України, як аналогії закону і права. Позивачу також не відомо чи проводилося службове розслідування стосовно нього, в чому подія і склад правопорушення.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не доведено до відома позивачу в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку що є порушенням статті 98 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; позивача не ознайомлено під розписку з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13 грудня 2016 року № 222, яким оголошено стягнення у вигляді суворої догани, що є порушенням пункту 2.10.1.13 та пункту 2.10.1.16 Інструкції з діловодства в Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 16 вересня 2013 року № 200.

Враховуючи, що предметом апеляційного оскарження є рішення суду в частині відмови від позову, через відсутність порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, судова колегія не надає правову оцінку доводам суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що накладаючи на ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення, ОСОБА_2 діяв відповідно до Статуту Збройних Сил України та в межах наданих повноважень.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24 березня 1999 № 551-XIV (в редакції станом на час винесення суворої догани) затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.12.2016 року командиром військової частини НОМЕР_1 на позивача накладене стягнення у вигляді суворої догани за порушення вимог ст.11,12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Протиправність накладення дисциплінарного стягнення, через порушення процедури, встановлена судом першої інстанції та відповідачами не оскаржується.

Погоджуючись з висновками про повноважність дій командира військової частини по накладенню дисциплінарного стягнення на позивача, судова колегія враховує, що наказом командувача ВМС ЗСУ №53 від 02.07.2016р. позивача звільнено з посади заступника командира батальйону управління по роботі з особовим складом 37 окремого полку зв`язку Військово-Морських Сил України. Однак його не було звільнено з військової служби та визначено, що він виконує обов`язки військової служби в межах визначених командиром 37 окремого полку зв`язку Військово-Морських Сил України (військовій частині НОМЕР_1 ). Вказані обставини встановлені постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2016, яке набрало законної сили 29.03.2017, по справі № 815/6015/16.

Відповідно до ст.5 Дисциплінарного статуту ЗСУ за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо

необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих

державі та іншим особам збитків.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту СЗУ встановлено, що застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту.

Враховуючи, що ОСОБА_1 на час накладення дисциплінарного стягнення виконував обов`язки військової служби в межах визначених командиром 37 окремого полку зв`язку Військово-Морських Сил України (військовій частині НОМЕР_1 ), командиром цієї частини правомочно вчинені дії щодо накладення на позивача дисциплінарного стягнення, що узгоджується з приписами ст.70 Дисциплінарного статуту та спростовує зворотні доводи апелянта.

Посилання апелянта на ст.33 цього Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України судова колегія вважає помилковим, оскільки приписами цієї статті визначені правовідносини між військовослужбовцями, які за своїм службовим становищем і військовим званням (статті 31 і 32 цього Статуту) не є стосовно інших військовослужбовців начальниками або підлеглими, в зв`язку з чим дана правова норма не регулює спірних правовідносин.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, судова колегія приходить до висновку, що відповідач, приймаючи постанову про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, мав для цього достатні підстави, діяв у межах наданих повноважень та на підставі закону.

Суд першої інстанції, частково відмовляючи в задоволенні позову, правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України має наслідком залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, судова колегія
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена та підписана колегією суддів 18 червня 2018 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко