Справа № 826/3700/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 червня 2018 року № 826/3700/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І. розглянув у спрощеному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Г.О., третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Г.О., третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень від 07.08.2015 та від 26.11.2015 №26513548, зобов'язання внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації прав відповідно до рішень від 07.08.2015 та від 26.11.2015 №26513548.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що станом на час прийняття рішення про державну реєстрацію права власності за компанією «Навсікая Девелопмент ЛТД» на підставі рішення суду закон дозволяв нотаріусу приймати рішення про державну реєстрацію права власності та вчиняти дії лише у разі якщо така реєстрація здійснювалася під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном. Проте жодних нотаріальних дій з вищевказаним нерухомим майном приватний нотаріус не вчиняла. Крім того, позивач вказує, що він є спадкоємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_4, які були власниками та постійно проживали у вказаній квартирі та передана позивачу у спадок. Протиправність рішення про державну реєстрацію права власності за компанією «Навсікая Девелопмент ЛТД» на думку позивача прямо вказує на протиправність рішення від 26.11.2015 №26513548, якою зареєстровано право власності на спірну квартиру за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу.

Відповідач та третя особа явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового вирішення справи.

Ухвалою від 28.03.2017 відкрито провадження та справу №826/3700/17 призначено до вирішення в судовому засіданні.

15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки справа №826/3700/17 не підпадає під дію ч. 4 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства в судовому засіданні ухвалено про вирішення справи у спрощеному провадженні.

Судом неодноразово витребовувались від відповідача матеріалі, що слугували підставою для прийняття оскаржуваних рішень, проте відповідачем вимоги суду не виконано та витребувані матеріали не надано.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до свідоцтва про право власності від 25.04.1996 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві сумісної власності ОСОБА_4 та членам його сім'ї ОСОБА_4 Право власності в установленому порядку зареєстроване комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна.

Згідно заповіту від 28.05.2002 ОСОБА_4 заповів зазначену вище квартиру ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, у зв'язку з чим 29.10.2010 відкрито спадкову справу.

З наявної в матеріалах справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна вбачається, що 07.08.2015 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловською Г.О. прийнято рішення індексний номер 3177311 про державну реєстрацію (з відкриттям розділу) квартири АДРЕСА_1 за іноземною компанією «Навсікая Девелопмент ЛТД» країна реєстрації: Сейшели, адреса: Сейшели, 17П.Драйв, м. Вікторія, о. Мае, Сейшельські острови, компанія зареєстрована на Сейшельських островах 07.09.2000.

Рішення від 07.08.2015 індексний номер 317731 прийнято на підставі рішення Дарницького районного суду від 04.12.2000 у справі №2 2662 2900.

Також, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловською Г.О. прийнято рішення від 26.11.2015 №26513548 про державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру за ОСОБА_3. Вказане рішення прийнято на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 26.11.2015 №940 зареєстрованого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловською Г.О.

Спеціальним Законом, який визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 №1952-IV (далі - Закон в редакції чинній станом на час прийняття оскаржуваних рішень).

За змістом статті 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державній реєстрації прав, поміж іншого, підлягає право власності (пункт 1 частини першої статті 4 Закону.

Відповідно до приписів статті 6 Закону систему органів державної реєстрації прав становлять:

- Міністерство юстиції України;

- центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав;

- органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку (далі - органи державної реєстрації прав).

За приписами частини першої статті 9 Закону державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу освіту та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Міністерством юстиції України. У випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно з приписами частини п'ятої статті 3 державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв.

Державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія.

Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

Отже, відповідно до вказаних вище норм Закону станом на час прийняття рішення від 07.08.2015 про державну реєстрацію права власності за іноземною компанією «Навсікая Девелопмент ЛТД» права власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04.12.2000 у справі №2 2662 2900відповідач мала право здійснювати державну реєстрацію права власності нерухомого майна лише у випадку, якщо цьому передувало вчинення нею нотаріальних дій.

Проте, судом встановлено, що у вказаному випадку (державна реєстрація права власності на нерухоме майно на підставі судового рішення) нотаріальні дії відповідачем не вчинялись, що вказує на протиправність рішення від 07.08.2015 №317731 та є підставою для його скасування.

Протиправність рішення від 07.08.2015 №317731 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за компанією «Навсікая Девелопмент ЛТД» прямо вказує на протиправність рішення від 26.11.2015 №26513548 про державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу укладеного між компанією «Навсікая Девелопмент ЛТД» та ОСОБА_3 від 26.11.2015 №940 та є підставою для його скасування.

Частиною другою статті 26 Закону в редакції, чинній станом на час вирішення справи судом, встановлено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Отже, у разі набрання даним судовим рішенням законної сили позивач не позбавлений права на звернення до відповідного органу державної реєстрації з вимогою про внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації прав на підставі цього рішення суду.

А відтак позов в частині зобов'язання внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації прав відповідно до рішень від 07.08.2015 та від 26.11.2015 №26513548 не підлягає задоволенню.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити частково позов.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловської Г.О. від 07.08.2015 індексний номер 3177311 про державну реєстрацію (з відкриттям розділу) квартири № АДРЕСА_1 за іноземною компанією «Навсікая Девелопмент ЛТД» та рішення від 26.11.2015 №26513548 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3

3. Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда