Справа № 804/2868/18
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року Справа № 804/2868/18
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Бондар М.В. розглянувши у спрощеному провадженні (письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -
19.04.2018 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Лівобережному відділу обслуговування громадян (правонаступник Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області), в якій просить:
В обґрунтування позову зазначено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії та має 2 групу інвалідності за захворюванням, повязаним з роботами по ліквідації наслідків аварії Чорнобильської катастрофи. Позивач є пенсіонером та відповідно до ст. ст. 49, 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року № 796-ХІІ, позивач має право на державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю внаслідок його участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 15.11.2017 року № 851 позивачем зазначено про право на перерахунок пенсії, але відповідач відмовив йому в такому перерахунку, чим, на думку позивача, позбавив останнього передбачених законом гарантій.
Ухвалою суду від 24.04.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
08.05.2018 року представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву, в якому він заперечував проти позову та зазначив, що відмовляючи позивачу в перерахунку пенсії, управління діяло в межах повноважень та у спосіб встановлений законом, адже, відповідно до документів, які наявні в пенсійній справі, управління не має підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_1 в пятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, оскільки на момент участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС, позивач не проходив дійсну строкову службу.
Ухвалою суду від 10.05.2018 року замінено відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Лівобережному відділу обслуговування громадян на правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області).
Виходячи з положень п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд адміністративної справи здійснено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, що підтверджується посвідченням серія А № 153727 від 13.03.2015 року та перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.
Позивач має 2 групу інвалідності за захворюванням, повязаним з роботами по ліквідації наслідків аварії Чорнобильської катастрофи, що підтверджується довідкою МСЕК серії МСЕ-ДНА-01 №039999 та отримує пенсію відповідно до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796-ХІІ (далі Закон №796-ХІІ).
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо неперерахунку пенсії в пятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, позивач звернувся до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
11.10.2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 року № 2148-УІІІ (далі - Закон № 2148-УІІІ), яким ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Постановою Кабінету Міністрів України Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 15.11.2017 року № 851 внесено зміни до Порядку № 1210.
Так, Порядок № 1210 доповнено п. 9-1, відповідно до якого за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.
Частиною 3 ст.59 Закону № 796-ХІІ у редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 05.10.2006 року № 231-У визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п'ятикратного розміру заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.
Таким чином, ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ у редакції, чинній до 01.10.2017 року, визначено лише одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.
Водночас, вказаною нормою у редакції, чинній з 01.10.2017 року, передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.
З аналізу редакцій ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ вбачається, що Законом № 2148-VIII розширено перелік категорій осіб, на які вказана норма розповсюджується, а саме: осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.
Системний аналіз положень ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ та п. 9-1 Порядку №1210 свідчить про те, що їх дія поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям:
1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї;
2) така участь особи відбувалася під час проходження дійсної строкової служби;
3) така участь особи призвела до її інвалідності.
Водночас, незмінною залишилась умова щодо проходження такими особами дійсної строкової служби у відповідний період.
Отже, таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності трьох умов у сукупності (розширене тлумачення вказаної норми не допускається).
З матеріалів справи встановлено, що позивач проходив військову строкову службу у період з 22.05.1969 року по 22.06.1971 року, що підтверджується записом в трудовій книжці позивача.
Отже, позивачем не підтверджено проходження дійсної строкової служби під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС.
Таким чином, позивач не відповідає всім критеріям, наявність яких обумовлює право особи на перерахунок пенсії за ч. 3 ст. 59 Закону №796-ХІІ, оскільки його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відбувалася поза межами проходження дійсної строкової служби.
З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про безпідставність доводів позивача щодо наявності у нього права, гарантованого вищевказаною нормою Закону.
Крім того, суд зазначає, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не перерахунку пенсії та зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії у пятикратному розмірі мінімальної заробітної плати є передчасними, оскільки такі вимоги можуть бути заявлені до суду у разі наявності порушеного права позивача, що виразилося відмовою відповідача щодо такого перерахунку. Проте, позивач не звертався до відповідача з відповідною вимогою.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_1 в пятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, оскільки на момент участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС позивач не проходив дійсну строкову службу, у звязку з чим, позов задоволенню не підлягає.
У звязку з відмовою у задоволенні позову, понесені судові витрати відшкодуванню на користь позивача не підлягають.
Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3