Справа № 826/6038/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 червня 2018 року № 826/6038/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., при секретарі судового засідання Кириллові М.С. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Держгеокадастру у Київській області
провизнання протиправною відмовити та зобов'язання вчинити дії,
представник позивача - не прибув,

представник відповідача - не прибув,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.06.2017 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

03.07.2017 позивачем через канцелярію суду подано заяву про зміну позовних вимог в якій викладено позовні вимоги в наступній редакції: "Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Київській області щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 про визначення без його погодження та виділення земельної ділянки орієнтовним розміром до 2,0 га в адміністративних межах Білогородської сільської ради з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області розглянути клопотання ОСОБА_1 про визначення без його погодження та виділення земельної ділянки орієнтовним розміром до 2,0 га в адміністративних межах Білогородської сільської ради з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства у порядку та строки, передбачені статтею 118 Земельного кодексу України, надати мотивовану відповідь за результатами розгляду вказаного клопотання".

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем безпідставно відмовлено у поданому ним клопотанні про визначення без його погодження та виділення земельної ділянки орієнтовним розміром до 2,0 га в адміністративних межах Білогородської сільської ради з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, оскільки в зазначеному клопотанні ним визначено всі необхідні дані та обґрунтовано його бажання реалізувати право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки. При цьому позивач посилався на те, що визначення чітких меж запитуваної земельної ділянки може бути здійснено відповідно до закону лише на стадії розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Представник позивача подав заяву щодо розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав суду письмові заперечення в яких зазначив про те, що подане позивачем клопотання розглянуто в межах повноважень та позивачу листом від 10.06.2016 № П-4614/0-3121/6-17 надано відповідь в термін визначений чинним законодавством, а саме, повідомлено, що до клопотання додано графічний матеріал, який не дає можливості ідентифікувати місце розташування бажаної до відведення земельної ділянки тобто було зазначено лише орієнтири в районі, які не дають можливості ідентифікувати місце розташування бажаної до відведення земельної ділянки. З наданого графічного матеріалу вбачається, що позивачем виділено не місце знаходження земельної ділянки, а населений пункт, село Білогородка.

Відповідно до частини дев'ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, судом встановлено наступне.

Позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Київській області з клопотанням стосовно відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,000 га, яка розташована в адміністративних межах Білгородської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області.

Листом від 10.03.2017 № П-4614/0-3121/6-17 Головне управління Держгеокадастру у Київській області повідомило позивачу наступне: "До Вашого клопотання додано графічний матеріал, на якому не зазначено бажане місце розтащування земельної ділянки.

Для прийняття рішення Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області стосовно надання дозволу на розроблення документації зі землеустрою щодо відведення земельної ділянки рекомендуємо звернутися повторно, при цьому подати відповідні графічні матеріали та зазначити більш уточнені дані про бажане місцезнаходження земельної ділянки, зокрема, найменування району, найближчого населеного пункту, орієнтовної відстані від нього, напряму та інших лрієнтирів."

ОСОБА_1 вважаючи, що йому було протиправно відмовлено у розгляді його клопотання звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що права та інтереси за захистом яких позивач звернувся до суду були частково порушені з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Правовий статус Головного управління Держгеокадастру в області визначено Положенням про Головне управління Держгеокадастру в області затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України, від 29.09.2016 № 333 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за №1391/29521.

Відповідно до підпункту 13 пункту 4 вказаного Положення Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Пунктами 8 та 10 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України, від 29.09.2016 № 333 та зареєстрованим а Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за №1391/29521 встановлено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Начальник Головного управління підписує накази Головного управління.

Відповідно до пункту 1.4 Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2005 № 34/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.04.2005 за №381/10661 наказ, розпорядження, постанова, рішення (далі - розпорядчий документ) - акт організаційно-розпорядчого характеру чи нормативно-правового змісту, що видається суб'єктом нормотворення у процесі здійснення ним виконавчо-розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно-господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі Конституції та інших актів законодавства України, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання.

Таким чином, рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і оформляється розпорядчим індивідуальним правовим актом - наказом Головного управління Держгеокадастру в області. Відповідно, такі рішення не можуть оформлятися листами у відповідь на клопотання заявника.

За результатами розгляду клопотання позивача стосовно відведення земельної ділянки у власність йому було надано відповідь листом від 10.03.2017 № П-4614/0-3121/6-17.

Відповідачем суду доказів на підтвердження факту прийняття за результатами розгляду клопотання позивача стосовно відведення земельної ділянки у власність наказу надано не було, як і не було зазначено про наявність відповідного факту. Крім того, з наданих відповідачем суду заперечень вбачається, що за результатами розгляду клопотання позивача стосовно відведення земельної ділянки у власність було складено виключно лист від 10.03.2017 № П-4614/0-3121/6-17.

Отже, відсутність належним чином оформленого наказу відповідача про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом, а отже, має місце протиправна бездіяльність.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №806/2208/17 (адміністративне провадження №К/9901/4400/17).

Позивач у позовній заяві просить суд визнати протиправною відмову відповідача щодо розгляду його клопотання про визначення без його погодження та виділення земельної ділянки орієнтовним розміром до 2,0 га в адміністративних межах Білогородської сільської ради з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, та як факт її наявності посилається на лист від 10.03.2017 № П-4614/0-3121/6-17.

Враховуючи те, що, як було встановлено судом, лист від 10.03.2017 № П-4614/0-3121/6-17 не є належним рішенням за результатами розгляду клопотання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у той час, як докази на підтвердження факту прийняття наказу за результатами розгляду відповідного клопотання позивача в матеріалах справи відсутні, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не було відмовлено позивачу у розгляду його клопотання стосовно відведення земельної ділянки у власність, а отже позовна вимога щодо визнання протиправною вказаної відмови є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи встановлення судом факту допущення відповідачем бездіяльності щодо розгляду клопотання позивача стосовно відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,000 га, яка розташована в адміністративних межах Білгородської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області, суд дійшов висновку про необхідність для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача вийти за межі позовних вимог та визнати зазначену бездіяльність протиправною.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

З урахуванням наведеного, оскільки відповідачем клопотання позивача стосовно відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,000 га, яка розташована в адміністративних межах Білгородської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області не було розглянуто у відповідності до вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов'язання відповідача розглянути вказане клопотання позивача у порядку та строки, передбачені статтею 118 Земельного кодексу України.

Щодо позовної вимоги, про зобов'язання відповідача надати вмотивовану відповідь за результатами розгляду клопотання позивача стосовно відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,000 га, яка розташована в адміністративних межах Білгородської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області суд звертає увагу на те, що вона є необґрунтованою, оскільки відповідач має прийняти одне з рішень передбачених частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України, а не надати відповідь.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зазначене, керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (03170, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Головного управління Держгеокадастру у Київській області (03115, м. Київ вул. Серпова, 3/14, ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково та вийти за межі позовних вимог.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Київській області щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 стосовно відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,000 га, яка розташована в адміністративних межах Білгородської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області.

3. Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області розглянути клопотання ОСОБА_1 стосовно відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,000 га, яка розташована в адміністративних межах Білгородської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області у порядку та строки, передбачені статтею 118 Земельного кодексу України.

4. Присудити на користь ОСОБА_1 (03170, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Київській області (03115, м. Київ вул. Серпова, 3/14, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 940,00 грн. (дев'ятсот сорок грн. 00 коп.).

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов