Справа № 599/1919/17
Суддя: Чорна В. Г.
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 599/1919/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" червня 2018 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Чорної В.Г. при секретарі Біловус С.В., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Переймибіди Романа Богдановича, представника третьої особи Зборівської районної держаної адміністрації Парація Олександра Зіновійовича, представника відповідача Смілка Володимира Івановича, представника третьої особи Зборівського районного військового комісаріату Костик Петра Євгеновича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в м. Зборові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Зборівського районного військового комісаріату про відшкодування шкоди внаслідок смерті,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача Міністерства оборони України, третіх осіб Тернопільського обласного військового комісаріату Зборівського районного військового комісаріату, Зборівської районної державної адміністрації про відшкодування шкоди внаслідок смерті. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Красноармійськ Донецької області загинув його син ОСОБА_2 . Відповідно до витягу із наказу від 23.05.2015 року № 112 «Сержанта ОСОБА_2 командира відділення - начальника електростанції відділення електропостачання взводу матеріально - технічного забезпечення виключено із списків особового складу в зв`язку із смертю». Також у вище названому наказі вказано, що смерть не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Проте, відповідно до витягів із наказів від 27.01.2015 року №27, від 06.04.2015 року №100, від 14.05.2015 року №139, сержант ОСОБА_2 брав безпосередню участь у антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей. Підтвердженням того є посвідчення учасника антитерористичної операції серії НОМЕР_1 , видане 19.06.2015 року. Більше того, з 14.11.2001 року по 23.05.2015 року він присвятив своє життя Збройним Силам України, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 , виданим 13.11.2001 року. Під час несення військової служби неодноразово проявляв себе як відданий та сумлінний захисник України, про що свідчать різного виду медалі та нагороди. ОСОБА_2 перебував на службі в Збройних Силах України по контракту, тобто свідомо виконував конституційний обов`язок несення військової служби в Збройних Силах України і 23.05.2015 року під час несення служби в зоні АТО в Донецькій області на блокпості він загинув.Обставини на які посилається Міністерство оборони України, зокрема, рішення від 17 листопада 2017р., щодо затвердження протоколу Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі (смерті) каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової строкової служби від І 7.11.2017 року № 118, яким батькам ОСОБА_2 відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги на підставі ст. 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема, п.п. «в» п.1, відповідно до якого, призначення та виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть) військовослужбовця настала внаслідок навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства. Спростовує тим, що доказом навмисного самоушкодження не може бути свідоцтво про смерть від 26.05.2015 року №1168, так воно не підтверджує факту навмисного самогубства. Вважає, що такий висновок можливий лише після комплексного дослідження на наявність відбитків взуття на місці події, відбитків пальців на зброї, проведення балістичної експертизи, цього не було зроблено, даних про психічне здоров`я та психологічний стан загиблого впродовж служби, відібрання пояснень у знайомих, родичів.
На думку позивача та його представника обґрунтування про відмову виплатити грошову допомогу Міністерства оборони України є безпідставними, так як постанова старшого слідчого Красноармійського МВ ГУМУС України в Донецькій області від 27.07.2015 року скасована прокурором Красноармійської міжрайонної прокуратури від 05.10.2015 року. Матеріали передані для повторного та об`єктивного досудового розслідування.Так як основний документ, яким встановлено факт навмисного спричинення собі тілесного ушкодження ОСОБА_2 і надавав привід не виплатити сім`ї гарантовану державою допомогу, скасований, тому вважають відмову безпідставною і просять визнати відмову Міністерства оборони України у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму у зв`язку із смертю сина позивача - ОСОБА_2 під час несення ним військової служби в зоні АТО протиправною та зобов`язати Міністерство оборони України виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму на час смерті сина - ОСОБА_2 , а саме 609 000 (шістсот дев`ять тисяч) гривень.
Представник відповідача у задоволенні позову просить відмовити, вважає, що позов є безпідставний а позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав, Міністром оборони України 21 листопада 2017 року прийнято рішення шляхом затвердження протоколу Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 17 листопада 2017 року №118, яким батьку та матері загиблого ОСОБА_2 було відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги на підставі ст.16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
На думку представника відповідача рішення Комісії є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України. Так як на підставі лікарського свідоцтва про смерть від 26.05.2015 року №1168, зареєстровано юридичний факт смерті ОСОБА_2 , з якого вбачається, що воно "остаточне", а причина смерті п.9 - є навмисне самоушкодження, наскрізні вогнепальні поранення голови, навмисне самоушкодження пострілом із ручної вогнепальної зброї. Просить враховувати те, що відповідне лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті ОСОБА_2 не оскаржувалися, тому слід вважати, що причиною його смерті є виключно самогубство тобто навмисне спричинення власної смерті. Самогубство ОСОБА_2 , тобто навмисне спричинення власної смерті підтверджується постановою Красноармійського МВ ГУМВС України в Донецькій області про закриття кримінального провадження від 27.07.2015 року за ознаками злочину передбаченого ст. 115 ч.І. КК України. Окрім цього, ст. 16-4 Закону передбачає призначення і виплату одноразової грошової допомоги у разі встановлення судом факту доведення особи до самогубства. Однак, на даний час відсутнє рішення суду, яке б дало підстави вважати, що ОСОБА_2 було доведено до самогубства. Відповідно юридичний факт самогубство відбувся 23 травня 2015 року.
Вважає, що обґрунтування позивача про незаконність застосування Міністерством оборони України при призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до ст.16-4 Закону, є ніщо іншим, як власне трактування Закону на підставі суб`єктивного оцінювання норм чинного законодавства з особистих мотивів.
Крім того, представник відповідача вважає, що принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є - здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення ів даному випадку зобов`язання Міністерство оборони України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу є формою втручання в дискреційні повноваження Міністерства оборони України та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.
Вважає, що при розгляді справи за даним адміністративним позовом до компетенції суду не належить право приймати рішення про зобов`язання Міністерство оборони України вчинити дії щодо виплати такої одноразової грошової допомоги, а тому в задоволенні позову просить відмовити.
Представник третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, подав клопотання про слухання справи у відсутності його представника, вважають позов безпідставним, таким, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи Зборівського районного військового комісаріату дав пояснення в яких заперечив обґрунтування позивача, вважає відмову у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму на час смерті сина - ОСОБА_2 законною та винесеною без порушень, заперечення у відзиві відповідача підтримує повністю.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, що діяли станом на 23.05.2015 року дата загибелі ОСОБА_2 .

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 5 ст.17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно ст.41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби), що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби та загибелі (смерті) військовослужбовця строкової військової служби, військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

Згідно п.«а» ч.1 ст.16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Частиною 6 ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

У відповідності до ч.9 ст.16-3 вищезазначеного Закону порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві. (далі по тексту - Порядку)

Пунктом 3 Порядку передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Пунктом 4, ч.1 п 5 вказаного Порядку передбачено, що одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату загибелі (смерті), рівними частками членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Згідно п.13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Згідно п.11 Положення про військові комісаріати, затверджене постановою Кабінету Міністрів України №389 від 03 червня 2013 року, районні, об`єднані районні, міські, об`єднані міські військові комісаріати, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, серед іншого, готують документи, необхідні для виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців Збройних Сил, а також військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори.

Згідно п.19 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві Призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком: вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

З аналізу наведених норм вбачається, що розпорядник бюджетних коштів, яким в даному випадку виступає Міністерство оборони України, приймає рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги лише після надходження висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги та документів, необхідних для виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців Збройних Сил, а також військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які, в свою чергу, готуються районними, об`єднаними районними, міськими, об`єднаними міськими військовими комісаріатами.

З матеріалів справи вбачається, що протоколом від 17 листопада 2017 року №118 комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат розглянувши подані документи, дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги: «181. батьку та матері загиблого 23.05.2015 року внаслідок самоушкодження сержанта ОСОБА_2 , що підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть, даними наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 23.05.2015 року№112 та постановою Красноармійського МВ ГУМВС України в Донецькій області про закриття кримінального провадження від 27.07.2015 року та зазначено, що згідно ст. 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема, п.п. «в» п.1, відповідно до якого, призначення та виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть) військовослужбовця настала внаслідок навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства.(а.с.13).

Згідно ухвали слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05 жовтня 2015 року закрито провадження за скаргою ОСОБА_1 (а.с.26), на постанову про закриття кримінального провадження від 27 липня 2015 року (а.с.23-25), внесеного 23.05.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001286 за фактом смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю ознак складу кримінальне правопорушення, передбаченого ст.115 ч. 1 КК України, так як в судовому засіданні прокурор пояснив, що 02.10.2015 року прокурором Красноармійської міжрайонної прокуратури скасовано постанову старшого слідчого Красноармійського МВ ГУМВС України в Донецькій області від 27.07.2015 року, про що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Матеріали перевірки надіслані начальнику СВ Красноармійського МВ ГУМВС України в Донецькій області для проведення повного та об`єктивного досудового розслідування. (а.с.22)
Рішенням Зборівського районного суду від 05 жовтня 2016 року, яке набрало законної сили і знаходиться в архіві суду при матеріалах цивільної справи №599/1203/16-ц, встановлено факт смерті ОСОБА_2 під час несення ним військової служби в зоні АТО м.Красноармійськ, Донецької області та зобов`язано видати батькам посвідчення сім`ї загиблого учасника бойових дій.

Так, як було зазначено вище, Міністерство оборони України, приймає рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги лише після надходження висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги та документів, необхідних для виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців Збройних Сил, а також військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які, в свою чергу, готуються районними, об`єднаними районними, міськими, об`єднаними міськими військовими комісаріатами.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Право на життя закріплене в ст. 27 Конституції України. Обов`язок держави захищати життя людини.

Жодних вмотивованих доказів в заперечення позовних вимог відповідачем до суду надано не було та не підтверджено що загибель (смерть) гр. ОСОБА_2 настала внаслідок навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, так як висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги прийнятий на підставі постанови Красноармійського МВ ГУМВС України в Донецькій області про закриття кримінального провадження від 27.07.2015 року, яка скасована прокурором Красноармійської міжрайонної прокуратури та свідчить про те, що право позивача ОСОБА_1 на виплату одноразової грошової допомоги порушено і підлягає захисту шляхом визнання відмови Міністерства оборони України у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму в зв`язку із смертю сина позивача - ОСОБА_2 під час несення ним військової служби в зоні АТО протиправною та зобов`язання Міністерство оборони України виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму на час смерті сина - ОСОБА_2 , а саме 609 000 (шістсот дев`ять тисяч) гривень.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5,9,77,244-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити. Визнати відмову Міністерства оборони України у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму у зв`язку із смертю сина - ОСОБА_2 під час несення ним військової служби в зоні АТО протиправною та зобов`язати Міністерство оборони України виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму на час смерті сина - ОСОБА_2 , а саме 609 000 (шістсот дев`ять тисяч) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 16 червня 2018 року.

Суддя підпис З оригіналом згідно:

Суддя Зборівського

районного суду В.Г.Чорна