Справа № 807/416/18
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2018-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 року м. Ужгород№ 807/416/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Рейті С.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 сухопутних військ Міністерства оборони України про стягнення грошової компенсації за не отримане речове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 сухопутних військ Міністерства оборони України, яким просить визнати протиправними дії відповідача щодо несплати позивачу грошової компенсації вартості за не отримане речове майно в розмірі 28169,56 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію вартості за не отримане речове майно в розмірі 28169,56 грн.

Ухвалою суду від 14 травня 2018 року, у відповідності до ст.263 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом прийнято рішення про проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має право на виплату грошової компенсації за неотримане речове майно відповідно до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. Разом з тим, відповідач при звільненні не виплатив позивачу грошову компенсацію за неотримане речове майно.

05.06.2018 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов не визнає та просить відмовити в його задоволенні, зазначивши про відсутність кошторисних призначень та коштів на рахунку Військової частини для виплати грошової компенсації за неотримане речове майно.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного:

Наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 96 (по особовому складу) від 18.03.2016 року ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас, за пунктом "б" (за станом здоров`я) відповідно до частини 8 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", з 10.06.2016 року виключити із списків особового складу частини, усіх видів забезпечення і направити для зарахування на військовий облік до Виноградівського РВК Закарпатської області.

Наказом Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.11.2016 року № 261, наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 122 пункт 4 від 10.06.2016 року доповнено наступним текстом: "Начальнику штабу першому заступнику командира батальйону майору ОСОБА_1 виплатити грошову компенсацію вартості за не отримане речове майно згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 року № 178 у сумі 28169,56 грн. згідно довідки № 2 від 30.06.2016 року про вартість речового майна що належить до видачі майору ОСОБА_1 ".

Виплату грошової компенсації за неотримане речове майно на час звільнення позивача не проведено, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.

Відповідно до статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Систему соціального та правового захисту військовослужбовців, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах, сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни регулює закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі- Закону №2011-ХІІ).

Згідно з частиною першою статті 9-1 Закону №2011-ХІІ речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 (далі- Порядок № 178).

Відповідно до пунктів 2-5 Порядку №178 виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Дія цього Порядку не поширюється на військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети, кафедри, відділення військової підготовки. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

За приписами абзацу 3 пункту 242 розділу ХІІ Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Аналізуючи вищевказані правові норми суд приходить до висновку, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі звільнення з військової служби на підставі наказу командира, у якому зазначається розмір грошової компенсації. При цьому на день звільнення зі служби та виключення зі списків особового складу військової частини особа має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням.

Як вже встановив суд, в наказі Військової частини НОМЕР_1 від 30.11.2016 року № 261 зазначено виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно у сумі 28169,56 грн.

Докази виплати позивачу вказаної грошової компенсації відсутні. Також суд бере до уваги те, що факт існування заборгованості відповідач не спростовує.

При цьому суд не погоджується з позицією відповідача щодо неможливості виплати позивачу грошової компенсації через відсутність цільових коштів. Така позиція суду базується на рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Кечко проти України" від 08 листопада 2005 року № 63134/00, в якому зазначено, що, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Таким чином, відповідач допустив порушення чинного законодавства, чим обмежив законне право позивача на своєчасне та повне одержання грошової компенсації за неотримане речове майно, що потребує його захисту в судовому порядку.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем подані належні докази, які свідчать про наявність у нього права на отримання грошової компенсації за неотримане речове майно у сумі 28169,56 грн.

Оскільки встановлені судом обставини відповідачем не спростовані, також ним не доведена правомірність невиплати позивачу грошової компенсації, суд приходить до висновку, що вимоги позивача, викладені в заявленому адміністративному позові, є обґрунтованими, тому позов слід задовольнити.

Відтак, встановивши наявність порушеного права позивача з боку відповідача щодо невиплати грошової компенсації за неотримане речове майно у сумі 28169,56 грн., суд вважає, що належним способом відновлення порушеного права позивача буде стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації у зазначеній вище сумі.

Згідно ст.139 КАС України, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 19, 72, 77, 139, 241 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 сухопутних військ Міністерства оборони України (Закарпатська область, м. Виноградів, вул. Тюльпанів, буд.1, код 08085183) про стягнення грошової компенсації за не отримане речове майно задовольнити повністю.

2. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 сухопутних військ Міністерства оборони України (Закарпатська область, м. Виноградів, вул. Тюльпанів, буд.1, код 08085183) грошову компенсацію за не отримане речове майно у розмірі 28169,56 грн. (двадцять вісім тисяч сто шістдесят дев`ять гривень п`ятдесят шість копійок).

3. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Рейті