Справа № 753/22628/15-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

12 червня 2018 року

Київ

справа №753/22628/15-а

адміністративне провадження №К/9901/11044/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Гімона М.М., Мороз Л.Л.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Степанюка А.Г., Кузьменка В.В., Шурка О.І. від 27 вересня 2016 року у справі № 753/22628/15-а за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа Київський міський військовий комісаріат про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо скасування надбавок до грошового забезпечення військовослужбовця (100% надбавки до грошового забезпечення військовослужбовця, передбаченої Указом Президента України від 23.02.2002 року №173/2002, а також 100% щомісячної надбавки до грошового забезпечення, введеної з 01.07.2000 року Указом Президента України від 31.07.2000 року №939/2000). Просив зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсійних виплат з урахуванням надбавок до грошового забезпечення з дня звернення за перерахунком до суду, а саме: з 04.12.2015 року та в подальшому виплачувати пенсію у повному обсязі.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 19.07.2016 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо припинення виплати ОСОБА_1 надбавок до грошового забезпечення військовослужбовця (100% надбавки до грошового забезпечення військовослужбовця, передбаченої Указом Президента України від 23.02.2002 року №173/2002, а також 100% щомісячної надбавки до грошового забезпечення, введеної з 01.07.2000 року Указом Президента України від 31.07.2000 року №939/2000).

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_1 перерахунок пенсійних виплат з урахуванням надбавок до грошового забезпечення (100% надбавки до грошового забезпечення військовослужбовця, передбаченої Указом Президента України від 23.02.2002 року №173/2002, а також 100% щомісячної надбавки до грошового забезпечення, введеної з 01.07.2000 року Указом Президента України від 31.07.2000 року №939/2000) з 04 грудня 2015 року.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати постанову апеляційного суду, в позові відмовити повністю.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що розмір пенсії позивача визначено з урахуванням постанови Святошинського районного суду м. Києва від 22 грудня 2006 року. Оскільки у вересні 2015 року встановлено, що вказане рішення не зареєстроване в суді першої інстанції, а під № 2а-658/06 згідно алфавітних покажчиків за 2006 рік зареєстрована адміністративна справа за позовом іншої особи, відповідачем проведено розрахунок пенсії позивача без врахування такої постанови. Також зазначає що надбавки до грошового забезпечення військовослужбовця, передбачені Указом Президента України від 23.02.2002 року №173/2002 та Указом Президента України від 31.07.2000 року №939/2000 не підлягають застосування при перерахунку пенсії осіб, які звільнені з військової служби оскільки відповідні укази втратили чинність.

У відзиві на касаційну скаргу представник позивача зазначає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки підстави для припинення виплати пенсії є вичерпними, зокрема, через надання недостовірних даних. Оскільки рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 грудня 2006 року не визнано підробленим у встановленому законодавством порядку, підстав для його неврахування при обчисленні пенсії немає.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25 листопада 2016 року відкрито касаційне провадження за вищевказаною скаргою.

Справу передано до Верховного Суду.

Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що 22.12.2005 ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років Київським міським військовим комісаріатом.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» пенсійна справа позивача передана до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

В матеріалах переданої пенсійної справи містилася постанова Святошинського районного суду м. Києва від 22 грудня 2006 року у справі №2а-658/06, яким зобов`язано Київський міський військовий комісаріат провести перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2006 року за вислугу років з врахуванням 100% надбавки до грошового забезпечення, передбаченої Указом Президента України від 23 лютого 2002 року № 173 «Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» з дня призначення пенсії; 100% щомісячної надбавки до грошового забезпечення, введеної з 01 липня 2000 року згідно з Указом Президента України за № 939/2000 від 31.07.2000 «Про грошове забезпечення військовослужбовців та умови оплати праці працівників Служби безпеки України» з дня призначення пенсії.

Після отримання пенсійної справи відповідачем проведено виплату доплати за рішенням суду, пенсія встановлювалася в розмірі, визначеному з урахуванням рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 грудня 2006 року.

17.09.2015 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві направило позивачу повідомлення №19114/12/Ч-1691, в якому вказало, що листом Святошинського районного суду м. Києва від 04.09.2015 №52683/15 повідомлено орган Пенсійного фонду, що згідно з алфавітними покажчиками за 2006 рік адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до суду не надходила та не розглядалася, а під №2а-658/06 зареєстрована справа за позовом іншої особи.

Вказане стало підставою для припинення виплати позивачу пенсії в частині 100% набавки до грошового забезпечення, передбаченої Указом Президента України від 23.02.2002 року №173 «Про посилання соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» та 100% щомісячної надбавки до грошового забезпечення, введеної з 01.07.2000 роки згідно Указу Президента України №939/2000 від 31.07.2000 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців та умови оплати праці працівників Служби безпеки України».

Дії органу Пенсійного фонду позивач оскаржив до суду.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки матеріалами справи підтверджується призначення позивачу пенсії на підставі документів, які містять недостовірні відомості, а саме - рішення суду, що має ознаки підроблення, підстави для задоволення позовних вимог про поновлення виплати пенсії у повному розмірі відсутні.

Суд апеляційної інстанції, задовольняючи позов частково, виходив з того, що припинення пенсії можливе лише з підстав, зазначених у статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однією з яких є призначення пенсії на підставі документів, що містять недостовірні відомості. Враховуючи відсутність належних доказів, що свідчать про недостовірність відомостей, які містяться у наданих позивачем до Пенсійного органу документах та на підставі яких йому призначено пенсію, а саме - доказів набрання законної сили вироком суду, яким встановлено факт підробки постанови Святошинського районного суду м. Києва від 22.12.2006 року у справі №2а-658/2006, підстави для припинення виплати пенсії позивачу у відповідача відсутні.

Перевіряючи правильність встановлення обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій та їх висновків, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що відсутні докази про підроблення постанови Святошинського районного суду м. Києва від 22.12.2006 року у справі №2а-658/2006, а тому слід вважати її такою, що набрала законної сили та підлягає до виконання.

Проте, суди не звернули увагу на відсутність у позивача права на отримання надбавок до пенсії на підставі Указу Президента України від 23.02.2002 року №173 та Указу Президента України від 31.07.2000 року №939/2000 з 04.12.2015 року - дати, що зазначив у позові сам позивач, через інші обставини, а саме: втрату чинності вказаними нормативними актами з 01.01.2008 р., зважаючи на наступне.

Указом Президента України від 31.07.2000 № 939/2000 "Про внесення змін до Указу Президента України від 4 жовтня 1996 року N 925 "Про грошове забезпечення військовослужбовців та умови оплати праці працівників Служби безпеки України" запроваджено з 1 липня 2000 року військовослужбовцям Служби безпеки України щомісячну надбавку у розмірі 100% грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років).

Всім іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців СБУ, Управління Державної охорони України, суддів військових місцевих та військових апеляційних судів, та військовослужбовців строкової військової служби) запроваджена з 1 січня 2003 року щомісячна надбавка у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років) Указом Президента України "Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ" від 23.02.2002 № 173.

Проте, Указ Президента України "Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ" від 23.02.2002 № 173, яким установлювалися щомісячні надбавки у розмірі 100% грошового забезпечення та Указ Президента України № 939/2000 від 31.07.2000 "Про внесення змін до Указу Президента України від 4 жовтня 1996 року N 925 "Про грошове забезпечення військовослужбовців та умови оплати праці працівників Служби безпеки України", яким встановлювались щомісячні надбавки за безперервну військову службу, втратили чинність 01.01.2008 на підставі Указу Президента України № 1234 від 18.12.2007 "Про внесення зміни до Указу Президента України від 14.04.1999 № 379 та визнання такими, що втратили чинність деяких указів Президента України".

Отже, з 04.12.2015 (дати, з якої позивач просить здійснити перерахунок) не можуть бути враховані для перерахунку пенсії надбавки, встановлені Указами Президента України, що втратили чинність, хоча орган Пенсійного фонду безпідставно продовжував нарахування вказаних надбавок, що призвело до виникнення переплати в період до вересня 2015 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що у відповідача відсутній обов`язок щодо включення до перерахунку пенсії 100% надбавки до грошового забезпечення військовослужбовця, передбаченої Указом Президента України від 23.02.2002 року №173/2002, а також 100% щомісячної надбавки до грошового забезпечення, введеної з 01.07.2000 року Указом Президента України від 31.07.2000 року №939/2000.

Відтак, є безпідставними доводи ОСОБА_1 про перерахунок раніше призначеної пенсії з 01 січня 2006 року на підставі постанови Святошинського районного суду м. Києва від 22 грудня 2006 року у справі №2а-658/06, враховуючи втрату чинності нормативними актами, що обгрунтовували вказане судове рішення.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Відтак, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, проте з інших мотивів, ніж відмовлено в задоволенні судом першої інстанції.

Керуючись статтями 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року скасувати.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 19 липня 2016 року змінити в частині мотивів відмови в задоволенні позову.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз ,

Судді Верховного Суду