Справа № 326/278/16-а (2-а/326/15/216)
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 червня 2018 року

Київ

справа №326/278/16-а (2-а/326/15/216)

адміністративне провадження №К/9901/12448/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М.І.,

суддів: Білоуса О.В., Стрелець Т.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 326/278/16-а

за позовом Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області до Банівської сільської ради Приморського району Запорізької області, за участю третьої особи - комунальний заклад «Банівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Приморської районної ради Запорізької області про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання вжити заходи щодо забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою представника Прокуратури Дніпропетровської області на постанову Приморського районного суду Запорізької області, прийняту 11 березня 2016 року у складі головуючого судді - Булашева Р.Л., та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, постановлену 27 квітня 2016 року у складі колегії суддів: головуючого - Чабаненко С.В., суддів: Іванова С.М., Шлай А.В.,

в с т а н о в и в :

У лютому 2016 року Бердянська місцева прокуратура Запорізької області (далі також - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Банівської сільської ради Приморського району Запорізької області, за участю третьої особи - комунальний заклад «Банівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Приморської районної ради Запорізької області, в якому просила:

- визнати незаконною бездіяльність Банівської сільської ради Приморського району Запорізької області з питань незабезпечення безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів на прилеглій до КЗ «Банівська загальноосвітня школа I-III ступенів» Приморської районної ради Запорізької області ділянці дороги;

- зобов'язати Банівську сільську раду Приморського району Запорізької області вжити заходів щодо забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів шляхом обладнання території, прилеглої до КЗ «Банівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів» Приморської районної ради Запорізької області дорожніми знаками в обох напрямках руху 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 1.33 «Діти», 5.35.1-5.35.2 «Пішохідний перехід».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч вимогам законодавства Банівською сільською радою не вжито заходів щодо забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів на прилеглій території до КЗ «Банівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Приморської районної ради Запорізької області території. Бездіяльність Банівської сільської ради Приморського району Запорізької області ставить під загрозу права дітей на життя, охорону здоров'я та загальнодоступність освіти.

Приморський районний суд Запорізької області постановою від 11 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року, у задоволенні позову відмовив повністю.

Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

31 січня 2018 року касаційна скарга представника Прокуратури Дніпропетровської області надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах, яка ухвалою судді-доповідача від 01 лютого 2018 року прийнята до провадження.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи у запереченнях на касаційну скаргу посилаючись на необґрунтованість та безпідставність останньої, просять залишити скаргу без задоволення, а рішення судів без змін.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судами встановлено, що ділянка вулично-шляхової мережі в с.Банівка, прилегла до КЗ «Банівська загальноосвітня школа I-III ступенів» дійсно не обладнана дорожніми знаками в обох напрямках руху 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 1.33 «Діти», 5.35.1-5.35.2 «Пішохідний перехід», відсутня дорожня розмітка 1.14.1 «Зебра», про що сектором ДПП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області складено акт обстеження працівником ДАІ від 09 лютого 2016 року.

Позивач звернувся до відповідача з листом від 01 лютого 2016 року № 49-840 щодо забезпечення на території Банівської сільської ради безпечних умов руху транспортних засобів і пішоходів на прилеглих до навчальних закладів ділянках доріг.

01 лютого 2016 року Банівська сільська рада листом № 02-22/56 повідомила, що на території населеного пункту с. Банівка Приморського району Запорізької області функціонує один навчальний заклад - КЗ «Банівська ЗОШ І-ІІІ ступенів Приморської районної ради Запорізької області» за адресою: с. Банівка, вул. Маяковського, 43-б. Враховуючи, що станом на 01 лютого 2016 року прилегла до вищезазначеного навчального закладу автодорога не обладнана технічними засобами організації руху, сільська рада в межах власних повноважень, згідно місцевої програми «Ремонт доріг» Банівської сільської ради протягом І-ІІ кварталів 2016 року буде здійснювати заходи щодо обладнання вуличної автодороги, прилеглої до Банівської ЗОШ технічними засобами організації дорожнього руху, а саме: дорожніми знаками «Пішохідний перехід», «Обмеження максимальної швидкості», «Діти», а також дорожньою розміткою.

Також Приморським відділом Бердянської місцевої прокуратури на лист від 04 лютого 2016 року № 49-1022 вих.16 08 лютого 2016 року отримано відповідь від КЗ «Банівська ЗОШ І-ІІІ ступенів» Приморської районної ради Запорізької області № 11, в якій зазначено, що на прилеглій до КЗ «Банівська ЗОШ І-ІІІ ступенів» ділянці дороги Банівської сільською радою станом на 08 лютого 2016 року не забезпечено безпечні умови руху транспортних засобів та пішоходів.

11 лютого 2016 року Приморським відділом Бердянської місцевої прокуратури отримано лист від 11 лютого 2016 року № 31/1 від сектору ДПП Бердянського ВП ГКНП в Запорізькій області, в якому зазначено, що на вимогу прокуратури направлено акти обстеження ділянок вулично-шляхової мережі.

З акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 09 лютого 2016 року за адресою: вул. Маяковського, с. Банівка Приморського району біля ЗОШ с. Банівка вбачається, що в ході обстеження встановлено відсутність дорожніх знаків 8.33 «Діти», 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 5.35.12 та 5.35.2 «Пішохідний перехід», відсутня розмітка 1.14.1 «Зебра».

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що позивачем не надано докази бездіяльності відповідача з питання забезпечення безпеки умов руху транспортних засобів і пішоходів на прилеглих до КЗ «Банівська ЗОШ І-ІІІ ступенів» Приморської районної ради Запорізької області ділянках дороги. Крім того, позивач у своїх позовних вимогах не зазначив які саме конкретні заходи він просить зобов'язати вжити до відповідача щодо забезпечення безпечних умов руху.

Зазначена позиція була підтримана і Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом, який переглянув постанову суду першої інстанції та залишив її без змін.

Верховний Суд висновки судів попередніх інстанцій вважає вірними та такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального та процесуального права, та зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 16, статті 17, п. 1, п. 2 частини першої статті 19 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться. Основними обов'язками органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами.

Відповідно до п. 1, п. 4 частини першої статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження: організація за рахунок власних коштів і на пайових засадах будівництва, реконструкції і ремонту об'єктів комунального господарства та соціально-культурного призначення, жилих будинків, шляхів місцевого значення, а також капітального та поточного ремонту вулиць і доріг населених пунктів та інших доріг, які є складовими автомобільних доріг державного значення (як співфінансування на договірних засадах); залучення на договірних засадах підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності до участі в розвитку потужностей будівельної індустрії і промисловості будівельних матеріалів, у створенні, розвитку та реконструкції об'єктів інженерного забезпечення і транспортного обслуговування.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про дорожній рух» компетенція сільських, селищних, міських рад, їх виконавчих органів забезпечення виконання вимог законодавства та рішень центральних органів виконавчої влади з питань дорожнього руху і його безпеки; розробка, затвердження та виконання місцевих програм безпеки дорожнього руху; створення позабюджетних фондів для додаткового фінансування заходів щодо безпеки дорожнього руху; організація та контроль за діяльністю підприємств з питань дорожнього руху і його безпеки; сприяння створенню на території відповідного населеного пункту підприємств і організацій для надання платних послуг, пов'язаних з підготовкою та підвищенням кваліфікації водіїв, технічним обслуговуванням і ремонтом транспортних засобів; сприяння діяльності по утриманню у безпечному для дорожнього руху стані автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та їх облаштуванню об'єктами сервісу; прийняття рішень про розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування транспортних засобів та стоянок таксі на вулицях і дорогах населених пунктів, здійснення контролю за дотриманням визначених правилами паркування транспортних засобів вимог щодо розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування; навчання населення Правил дорожнього руху; здійснення заходів щодо профілактики дитячого дорожньо-транспортного травматизму.

Таким чином, забезпечення безпеки дорожнього руху, благоустрій доріг та пішохідних шляхів здійснюється органами місцевого самоврядування у віданні яких вони знаходяться.

Відповідно до частин першої та третьої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Зважаючи на те, що Банівська сільська рада Приморського району Запорізької області є органом місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду с. Банівка Приморського району Запорізької області та здійснює функції і повноваження місцевого самоврядування, саме на відповідача покладається обов'язок по реконструкції і ремонту об'єктів доріг, забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міста, здійснення контролю за виконанням заходів.

Так, суди встановили, що спір в даному випадку виник щодо ділянки вулиці Маяковського в с. Банівка Приморського району біля будівлі школи.

Працівник ДАІ в акті від 09 лютого 2016 року зазначив що ділянка вулиці не відповідає вимогам ДСТУ 4100:2014 щодо необхідності обладнання дорожніми знаками ПДР 5.35.1, 5.35.2, 8.33, 3.29, відсутня розмітка 1.14.1.

Однак, цей акт власнику або експлуатаційній організації не вручався.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що Банівська сільська рада листом від 01 лютого 2016 року повідомила прокурору, що розроблено програму «Ремонт доріг» на 2016 рік і буде забезпечено дотримання відповідних стандартів.

Крім того, судам було надано розпис витрат сільради на 2016 рік, за яким починаючи з квітня виділяються певні кошти на ремонт доріг, надано відповідну цільову програму, яку затверджено сільрадою 11 грудня 2015 року. Для її реалізації сільрада звернулась з листом від 18 лютого 2016 року до виконавця ТОВ «Бердянськбудтрест» для укладення відповідної угоди.

Судами встановлено, і ці обставини сторонами не оспорювались, що ніяких актів від ДПП про аварійність ділянки, або інші підстави облаштування її дорожніми знаками, до сільради не надходило.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідач проводить необхідну роботу з 11 грудня 2015 року щодо облаштування вказаної ділянки вулиці належними знаками та її ремонт.

Позов до суду подано 26 лютого 2016 року.

Аналізуючи встановлені судами обставини справи, Верховний суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що бездіяльності з боку відповідача при вирішення питання щодо забезпечення умов руху транспортних засобів і пішоходів шляхом обладнання території, прилеглої до КЗ «Банівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів» Приморської районної ради Запорізької області дорожніми знаками в обох напрямках руху 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 1.33 «Діти», 5.35.1-5.35.2 «Пішохідний перехід» не вбачається, оскільки відповідачем вжито вищезазначені заходи в межах свої повноважень, тому позовні вимоги є передчасними та відсутні правові підстави для їх задоволення.

Крім того, позивачем не конкретизовано які саме дії має вчинити відповідач на виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу представника Прокуратури Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду Запорізької області від 11 березня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді О. В. Білоус

Т. Г. Стрелець