Справа № 817/987/18
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 червня 2018 року м. Рівне №817/987/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Янчар О.П. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представники Дума О.В., Оліферчук Г.О.,

відповідача: представник Булаш З.В. в режимі відеоконференцзв'язку,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз"
доОфіс великих платників податків Державної фіскальної служби
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз" (далі позивач, ПАТ "Рівнегаз") звернулось до адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі відповідач, Офіс великих платників податків ДФС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.11.2017 № форми "ПС".

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що Офісом великих платників податків ДФС України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ "Рівнегаз" з питань нарахування та сплати екологічного податку за період 2016 рік та I півріччя 2017 року, за результатами якої складено акт від 06.11.2017 № 203/28-10-48-08/03366701. Крім того, було складено акт про ненадання документів від 03.11.2017 №298. Перевіркою встановлено, що ПАТ "Рівнегаз" в порушення вимог Податкового кодексу України (далі ПК України) занижено податкові зобов'язання з екологічного податку з викидів у атмосферне повітря забруднюючих речовин за період, що перевірявся, у сумі 2 869 701,69 грн. та не надано до перевірки оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю. На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 23.11.2017 № про збільшення грошового зобов'язання з екологічного податку у сумі 2 869 701,69 грн. та № про застування штрафу за ненадання документів у сумі 510 грн.

Позивач зазначив, що за результатами адміністративного оскарження рішенням ДФС України скасовано податкове повідомлення-рішення від 23.11.2017 № про збільшення грошового зобов'язання у сумі 2 869 701,69 грн., проте податкове повідомлення-рішення № про застування штрафу залишене без змін.

Позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення від 23.11.2017 № є безпідставним та необгрунтованим, оскільки під час перевірки листами від 03.10.2017 №Rv007.1ЛВ-3511-1017, від 30.10.2017 № Rv007.1ЛВ-3799-1017, від 02.11.2017 №Rv007.1ЛВ-3840-1017 позивачем були надані усі документи та пояснення щодо нарахування та сплати екологічного податку за 2016 рік та I півріччя 2017 року. Разом з тим, позивач зауважив, що акти-розрахунки та розрахунки витрат за 2016 рік та I півріччя 2017 року, які необхідно було надати відповідно до запитів, отриманих від контролюючого органу та які зазначені в акті від 03.11.2017 № 298, не підпадають під визначення податкового законодавства з огляду на статті 3, 5 ПК України, що дозволяє зробити висновок про безпідставність вимог про надання документів, з огляду на те, що у відповідності до пп.20.1.6 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов'язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Позивач зазначив, що документи, посилання на які містяться у Положенні про порядок обліку обсягів розбалансування природного газу в газорозподільних мережах, затвердженому наказом Міністерства палива та енергетики України від 25.02.2004 № 112 та Методиці визначення питомих втрат та виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 № 264, не є первинними документами в розумінні ПК України та підставою для нарахування екологічного податку. Крім того, у Положенні не встановлено вимог по обов'язковому щомісячному документальному оформленню та складенню актів-розрахунків виробничо-технологічних витрат та нормованих витрат природного газу, у зв'язку з чим ПАТ "Рівнегаз" вважає, що відповідач допустив поширювальне тлумачення норм вказаного Положення в контексті перевірки дотримання платником податку вимог податкового законодавства.

Ухвалою суду від 10.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи провадити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали з мотивів та підстав, наведених у позові, та просили позов задовольнити повністю.

Відповідач позов не визнав, подав відзив (а.с.79-82), в якому вказав на правомірність оскарженого податкового повідомлення-рішення, оскільки на запити контролюючого органу під час перевірки не надано усіх первинних документів, пов'язаних з предметом перевірки, перелік яких зазначений в акті про ненадання документів від 03.11.2017 № 298.

Відповідно до п. 121.1 ст.121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

У судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог з мотивів та підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши доводи та аргументи сторін, наведених в заявах по суті справи, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з урахуванням такого.

Суд встановив, що на підставі направлень від 29.09.2017 № 254, 255, виданих Львівським управлінням Офісу великих платників податків ДФС, відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 ПК України в період з 29.09.2017 по 20.10.2017 уповноваженими особами відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ "Рівнегаз" з питання нарахування та сплати екологічного податку за період 2016 рік та I півріччя 2017 року з метою здійснення контролю за дотриманням вимог податкового законодавства.

Результати перевірки оформлені актом від 06.11.2017 № 203/28-10-48-12/03366701, відповідно до висновків якого встановлено порушення:

п.240.1 ст.240, пп.242.1.1 п.242.1 ст.242, п.243.1 ст.243, п.249.1, п.249.2, п.249.2 ст.249 ПК України, в результаті чого занижено екологічного податку на загальну суму 2 869 701,69 грн.;

п.6 ст.44 ПК України в частині не представлення підтверджуючих документів (складено акт про непредставлення документів від 03.11.2017 № 298) (а.с.11-25).

Платник податків подав заперечення на акт перевірки, мотиви та аргументи якого відповідають наведеному в позовній заяві (а.с.26-28).

Доводи платника податків контролюючим органом враховані не були.

Суд встановив, що на підставі акта перевірки від 06.11.2017 № 203/28-10-48-12/03366701 Офісом великих платників податків ДФС прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ від 23.11.2017, яким ПАТ "Рівнегаз" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "Надходження від викидів забруднюючих речових в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення" на загальну суму 3587127,11 грн. (а.с.29),

№ від 23.22.2017 про застосування штрафу на суму 510,00 грн. за порушення п.44.6 ст.44 ПК України (а.с.31).

Позивач використав процедуру адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень (а.с.32-37), за результатами якої рішенням ДФС України від 16.02.2018 №5741/6/99-99-11-03-01-25 скасовано податкове повідомлення-рішення від 23.11.2017 № та залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 23.11.2017 № (а.с.38-43).

Суд встановив, що під час перевірки ПАТ "Рівнегаз" були вручені запити про надання документів, зокрема, від 29.09.2017 № 50987/10/28-10-48-08, від 18.10.2017 № 5387/10/28-10-48-08, від 31.10.2017 № 56114/10/28-10-48-08 (а.с.44,56-59, 62-65), в яких контролюючий орган запитував від позивача, серед іншого:

1) Акти - розрахунки виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат природного газу за перевіряємий період та розрахунки на основі яких складено акти (які є додатками до зазначених актів - розрахунків).

2) Розрахунки втрат за 2016 - 1 півріччя 2017р., які проведені відповідно до Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 року N 264, а саме:

- документальне підтвердження виробничо-технологічних втрат газу за умовної нормативної герметичності газопроводів, з'єднувальних деталей, арматури, компенсаторів,

- документальне підтвердження виробничо-технологічних втрат газу за умовної нормативної герметичності газового обладнання та приладів ГРП, БК ГРП, ШРП, ДКРТ,

- документальне підтвердження виробничо-технологічних втрат газу за умовної нормативної герметичності газового обладнання, приладів квартир житлових будинків і подібних об'єктів комунально-побутових (невиробничого призначення) та бюджетних організацій,

- документальне підтвердження виробничо-технологічних втрат газу для забезпечення продування та заповнення газопроводів газом,

- документальне підтвердження виробничо-технологічних втрат газу, що виникли внаслідок аварій (пошкоджень) газопроводу.

3) Розрахунки витрат за 2016 - 1 півріччя 2017р., які проведені відповідно до Методики визначення питомих виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 року N 264, а саме:

- документальне підтвердження виробничо-технологічних витрат газу для забезпечення продування та заповнення новозбудованих газопроводів газом,

- документальне підтвердження виробничо-технологічних витрат газу для забезпечення зниження надлишкового тиску в газопроводах до мінімального (обсяг витрати газу, скинутого в атмосферу при ремонті ділянок),

- документальне підтвердження виробничо-технологічних витрат газу на регулювання та настроювання газового обладнання, приладів квартир житлових будинків та подібних об'єктів комунально-побутових та бюджетних організацій при пусконалагоджувальних роботах після будівництва, капітального ремонту, реконструкції (визначаються згідно з додатком та кількістю газового обладнання і приладів),

- документальне підтвердження виробничо-технологічних витрат газу на проведення регулювання та настроювання ГРП,

- документальне підтвердження витрат газу на опалення приміщення ГРП;

- інформацію щодо кількості ГРП (газорегуляторних пунктів) та їх місцезнаходження, які знаходяться на балансі суб'єкта господарювання та на його обслуговуванні відповідно до Договорів на обслуговування до кількості ГРП,

- щомісячні планові та фактичні акти-розрахунки з додатками (таблицями) виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат за методом 1, 2 за період з 01.01.2016 по 30.06.2017 помісячно.

Під час перевірки ПАТ "Рівнегаз" листами від 03.10.2017 №Rv007.1ЛВ-3511-1017, від 30.10.2017 № Rv007.1ЛВ-3799-1017, від 02.11.2017 №Rv007.1ЛВ-3840-1017 було надано до перевірки ряд документів щодо нарахування та сплати екологічного податку, всього 363 документи за їх переліком. Разом з тим, платник податків вказував, що акти-розрахунки та розрахунки витрат за 2016 рік та I півріччя 2017 року, які необхідно було надати відповідно до запитів, отриманих від контролюючого органу, не стосуються оподаткування, а за розрахунками ПАТ "Рівнегаз" відсутні фактичні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря по обсягах виробничо-технологічних втрат (а.с.45-55,60-61,66-69).

У зв'язку з ненаданням позивачем до перевірки запитуваних контролюючим органом документів в частині актів-розрахунків виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат природного газу, розрахунків втрат за 2016р. - 1 півріччя 2017р. 03.11.2017 головними державними ревізорами-інспекторами був складений акт про ненадання документів №298 (а.с.131-133).

Факт ненадання таких документів до перевірки підтверджений представниками позивача в судовому засіданні з мотивів, що означені документи не є обов'язковими та не стосуються оподаткування, а відтак у контролюючого органу були відсутніми підстави для витребування таких документів, та, як наслідок, застосування штрафних санкцій у зв'язку з їх ненаданням є безпідставним.

Оцінюючи встановлені судом фактичні обставини справи в розрізі норм матеріального закону, суд враховує, що відповідно до пп.20.1.2. ст.20 ПК України контролюючі органи мають право:

для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом;

отримувати безоплатно від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, у тому числі від органів, які забезпечують ведення відповідних державних реєстрів (кадастрів), інформацію, документи і матеріали;

проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення;

отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України "Про банки і банківську діяльність" та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб'єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов'язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний: подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Пунктом 85.2 ст. 85 ПК України визначено, що платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно з п. 85.4 ст. 85 ПК України при проведенні перевірок посадові особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Крім того, п. 85.8 ст. 85 ПК України встановлено, що посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

За приписами п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків, зокрема, зобов'язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів (підпункт 16.1.2); подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання (підпункт 16.1.5); подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством (підпункт 16.1.7); не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи (підпункт 16.1.9); забезпечувати збереження документів, пов'язаних з виконанням податкового обов'язку, протягом строків, установлених цим Кодексом (підпункт 16.1.12).

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис (п. 85.6 ст. 85 Податкового кодексу).

В акті перевірки зазначено і сторонами не заперечується, що позивач у періоді, що перевірявся, був платником екологічного податку (п.2.3.5 акта перевірки). Перевірка повноти визначання сум екологічного податку за період з 01.01.2016 по 30.06.2017 ПАТ "Рівнегаз" проведена на підставі, зокрема, дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, інформація щодо яких зазначена на арк.7-9 акта перевірки (а.с.14-15).

ПАТ "Рівнегаз" є підприємством, яке виконує функцію транспортування природного газу та об'єднує 15 районних структурних підрозділів, які обслуговують однойменні райони Рівненської області згідно з виданою ліцензією на розподіл природного газу (Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 15.06.2017 №774).

ПАТ "Рівнегаз" як оператор ГРМ транспортує газорозподільною мережею споживачам природний газ. Для здійснення діяльності ПАТ "Рівнегаз" за період з 01.01.2016 по 30.06.2017 укладено договір транспортування природного газу магістральними трубопроводами з ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" від 28.09.2011 № /П35 та договір на зберігання (закачування, зберігання, відбір) природного газу № від 30.11.2015 з ПАТ "Укртрансгаз".

Також актом перевірки стверджено (арк.акта 11-18) і сторонами не заперечується, що ПАТ "Рівнегаз" були укладені договори з ТзОВ "РГК Трейдінг" () від 28.12.2015 №РВ-В-02-2016-49/12 та від 26.12.2016 № РВ-В-02-2017-105 на купівлю-продаж природного газу для власних виробничо-технологічних витрат та нормованих витрат на 2016 та 2017 роки.

За технологією діяльності з розподілу природного газу ПАТ "Рівнегаз" виникають виробничо-технологічні витрати та втрати природного газу, граничні річні обсяги яких розраховуються відповідно до Методик, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 30 травня 2003 року № 264, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 9 липня 2003 за N 570/7891, підлягають затвердженню Міністерством енергетики та вугільної промисловості України відповідно до його наказу від 23.11.2011 № 737, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 листопада 2011 за № 1361/20099.

Згідно з наказом Міністерства палива та енергетики України № 264 від 30.05.2003 "Про затвердження методик визначення питомих втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами" (далі - Наказ № 264) ця Методика, розроблена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року №786 "Про порядок нормування питомих витрат паливно-енергетичних ресурсів у суспільному виробництві", поширюється на газопостачальні та газорозподільні підприємства, а також на споживачів газу, комерційні вузли обліку газу яких розташовані на їх території, в частині обрахування втрат газу, які виникають на газопроводі та його елементах від місця входу газопроводу на територію споживача або від точки балансового розмежування до місця встановлення комерційного вузла обліку газу споживача.

Розрахунок допустимих та фактичних обсягів виробничо-технологічних втрат газу здійснюється газопостачальним або газорозподільним підприємством самостійно.

Згідно з наказом Міністерства палива та енергетики України N 595 від 21.10.2003 "Про затвердження Методики визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками у разі не проведення об'єму газу до стандартних умов" (далі - Наказ N 595) ця Методика призначена для розрахунків питомих втрат газу в разі неприведення до стандартних умов результатів вимірювання об'ємів газу низького тиску, які вимірюються лічильниками, що не мають спеціальних пристроїв для автоматичного приведення до стандартних умов їх показів при зміні тиску та/або температури газу.

Розрахунки питомих втрат газу здійснюються за допомогою коефіцієнтів коригування показів лічильників.

Питомі втрати газу визначаються підприємствами з газопостачання та газифікації розрахунковим шляхом самостійно згідно з даною Методикою і включаються до собівартості транспортування газу цих підприємств.

Дія цієї Методики поширюється на підприємства з газопостачання та газифікації і визначає порядок розрахунків питомих втрат природного газу (далі - газ), що виникають при вимірюваннях об'єму природного газу побутовими лічильниками газу (далі - лічильники), які використовують споживачі - фізичні особи.

Згідно з наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 737 від 23.11.2011 "Про визначення розмірів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах" (далі - Наказ № 737) річні обсяги нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах розраховуються відповідно до Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 № 264, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09.07.2003 за № 570/7891, Методики визначення питомих виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 №264, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09.07.2003 за №571/7892, та Методики визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі неприведення об'єму газу до стандартних умов, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 21.10.2003 №595, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.12.2003 за №1224/8545.

Газорозподільні підприємства самостійно згідно з методиками, зазначеними в підпункті 1.1 пункту 1 цього наказу, розраховують річні обсяги нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу на календарний рік та не пізніше ніж за 2 місяці до початку року подають їх на затвердження до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України.

Наказом Міністерства палива та енергетики України №264 визначено, що виробничо-технологічні (нормовані) втрати газу - це граничний витік газу, під час якого ще можливо забезпечити надійне функціонування та умовну нормативну герметичність газопроводів, з'єднувальних деталей, арматури, компенсаторів, газового обладнання, приладів тощо. Крім того, до виробничо-технологічних втрат належить об'єм витоку газу під час технічного обслуговування, поточного ремонту, заміни арматури, приладів, обладнання, що використовує газ, і з'єднувальних деталей який не перевищує норм, установлених чинними нормативними документами. Тобто, це газ, що втрачається під час його транспортування газорозподільними та внутрішньо будинковими мережами, а також під час виконання профілактичних робіт, а отже ВТВ виникають з об'єктивних причин, як наслідок технологічного процесу та зношеності газотранспортної системи, і такі витрати є невід'ємною частиною виробничого процесу розподілу природного газу та формують собівартість послуги розподілу газу.

Згідно з пунктом 5.9 Наказу № 264 розрахунок допустимих та фактичних обсягів ВТВ газу здійснюється газорозподільними підприємствами самостійно.

Аналогічні умови викладені в п. 1.2 наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості (далі - Міненерго) №737 від 23.11.2011 "Про визначення розмірів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах".

Згідно з пунктом 1.3 Наказу № 737 на підставі даних, отриманих від газорозподільних підприємств щодо розрахованих річних обсягів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат газу, Міністерство енергетики та вугільної промисловості України впродовж місяця затверджує щодо кожного газорозподільного підприємства розміри нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах на наступний календарний рік.

Затверджені Міненерго розміри ВТВ враховуються при формуванні Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) газорозподільному підприємству тарифу на розподіл природного газу.

Позивач у позовній заяві погоджується, що ПАТ "Рівнегаз" як оператор ГРМ, надає послугу з розподілу природного газу газорозподільною мережею споживачам Рівненської області. За технологією діяльності з розподілу природного газу у Оператора виникають виробничо-технологічні витрати та втрати природного газу.

Доводи позивача про відсутність вимог по обов'язковому щомісячному документальному оформленні акту-розрахунку виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат суд вважає такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки відповідно до пункту 4 глави 6 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за № 1379/27824, об'єм (обсяг) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу (ВТВ) за підсумками місяця та календарного року визначається Оператором ГРМ відповідно до глави 1 розділу ХІІ цього Кодексу та розраховується як різниця між об'ємом (обсягом) надходження природного газу до ГРМ у відповідний період і об'ємом (обсягом) природного газу, який розподілений між підключеними до/через ГРМ споживачами та переданий в суміжні ГРМ протягом зазначеного періоду.

Максимально допустимі обсяги виробничо-технологічних втрат природного газу, що як більш легка ніж повітря речовина неконтрольовано надходить в атмосферне повітря, визначаються шляхом розрахунку згідно з Методикою (п. 5.8 Методики). При цьому, порядок розрахунків виробничо-технологічних втрат газу встановлено п. 6 Методики і передбачає, що вичерпна кількість інформації, яка необхідна для розрахунку втрат природного газу, як обсягу викидів вуглеводнів в атмосферу стаціонарними джерелами, обмежена показниками, наведеними в таблицях додатків 1-4 до Методики.

Зокрема, додатки 1-4 містять кількісні (в одиницях обсягу кубічні метри природного газу за добу) показники граничних втрат - викидів лінійними та точковими виробничими елементами з диференціацією за показниками технологічних умов провадження господарської діяльності, таких як тиск в газопроводі та діаметр газопроводу, які експлуатуються.

Пунктом 6.5 Методики визначено формулу розрахунку загального обсягу виробничо-технологічних втрат газу за відповідний період. А згідно з пунктом 6.4 Методики виробничо-технологічні втрати газу розраховуються за результатами роботи за місяць, квартал, рік.

З огляду на наведене, суд зазначає, що виробничо-технологічні втрати природного газу є складовою викидів в атмосферне повітря стаціонарними джерелами під час здійснення позивачем основного виду господарської діяльності, а розрахунок таких втрат встановлений законодавчо.

Відповідно до пп.240.1.1 п.240.1 ст.240 ПК України платниками екологічного податку є суб'єкти господарювання, юридичні особи, що не провадять господарську (підприємницьку) діяльність, бюджетні установи, громадські та інші підприємства, установи та організації, постійні представництва нерезидентів, включаючи тих, які виконують агентські (представницькі) функції стосовно таких нерезидентів або їх засновників, під час провадження діяльності яких на території України і в межах її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони здійснюються:

викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення.

Згідно з пп.242.1.1 п.242.1 ст.242 ПК України об'єктом та базою оподаткування екологічним податком є: обсяги та види забруднюючих речовин, які викидаються в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Ставки податку за викиди в атмосферне повітря окремих забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення встановлені п.243.1 ст.243 ПК України, до складу яких включено, зокрема, вуглеводні, сірководень, інші сполуки.

Позивач зазначає, що за розрахунками ПАТ "Рівнегаз" відсутні фактичні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, при цьому метан є парниковим газом, а парникові гази не є забруднюючими речовинами.

З цього приводу суд вважає загальновідомою обставиною, яка не потребує доказування в розумінні ч.3 ст.78 КАС України, що природний газ за своїм хімічним складом не є однорідною речовиною, це суміш газоподібних вуглеводнів. Основну частину природного газу складає метан - до 98%. До складу природного газу можуть також входити більш важкі вуглеводні: етан, пропан, бутан - гомологи метану, а також інші невуглеводні речовини: водень, сірководень, діоксид вуглецю, азот, гелій (програма з хімії за 11-й клас загальноосвітньої школи).

Таким чином, в кожному конкретному випадку визначення об'єкта та бази оподаткування екологічним податком повинне здійснюватись з урахуванням як розрахованих у встановленому порядку обсягів викидів в атмосферне повітря (у тому числі й від виробничо-технологічних втрат), так і складових таких викидів.

Більш того, суд зауважує, що скасування ДФС України під час процедури адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення від 23.11.2017 № про збільшення позивачу грошового зобов'язання за надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення було зумовлене, зокрема, й тією обставиною, що акт перевірки не містить відомостей щодо переліку стаціонарних джерел забруднення, об'ємів виробничо-технологічних втрат по кожному з них, до яких також належить об'єм витоку газу під час технічного обслуговування, поточного ремонту, заміни арматури, приладів, обладнання, що використовує газ, і з'єднувальних деталей, який не перевищує норм, установлених чинними нормативними документами (а.с.41). Встановити ж зазначені обставини можливо з урахуванням відомостей, що підлягають відображенню в актах-розрахунках виробничо-технологічних втрат та нормованих витрат природного газу.

За наведеного, суд вважає, що документи, які вимагав контролюючий орган від платника податків, а саме акти-розрахунки виробничо-технологічних втрат та нормованих витрат природного газу, безпосередньо пов'язані з документальною перевіркою, предметом якої була правильність та повнота обчислення екологічного податку, контроль за справлянням якого здійснюється органами ДФС.

Факт ненадання позивачем всіх запитуваних документів сторонами не заперечувався.

Пункт 121.1 ст.121 ПК України встановлює, що незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що при прийнятті оскарженого податкового повідомлення-рішення відповідач діяв обгрунтовано та розсудливо, відповідно до вимог закону та з урахуванням фактичних обставин. Доводи позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, не спростовують правомірності податкового повідомлення-рішення від 23.11.2017 № та не дають суду підстав для його скасування, а відтак у позові слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз" (33027 м. Рівне, вул. І.Вишенського,4, ) в позові до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119 м. Київ, вул. Дегтярівська,11г, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.11.2017 № відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14 червня 2018 року.

Суддя Дорошенко Н.О.