Справа № 804/820/18
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2018-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2018 року Справа № 804/820/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Букіна Л.Є.,
за участю: секретаря судового засідання Бутенко П.В.,
представника позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - ОСОБА_2
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням учасників справи) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вістанпостач» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Вістанпостач» (далі Товариство) 30.01.2018 року звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.10.2017 року № НОМЕР_1.
Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на протиправність оскарженого рішення, оскільки контролюючим органом проведено камеральну перевірку, предмет якої не підпадає під поняття камеральної перевірки відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України що, у свою чергу, вказує на невиконання відповідачем вимог закону щодо порядку призначення та проведення перевірок, та призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності у звязку із цим правових наслідків такої.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.02.2018 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування відзиву вказав про порушення Товариством вимог п.185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України в частині заниження податкових зобовязань з ПДВ за липень 2017 року та про обовязок платника податку включити до податкових зобовязань за відповідний період суми ПДВ в податкових накладних, реєстрація яких зупинена та/або у такій реєстрації відмовлено.
Від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому останній зазначив, що оскарженим рішенням порушено його законні права та інтереси, а також безпідставно покладено обов'язок щодо сплати донарахованої суми ПДВ за відсутності обєкта оподаткування.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача просив у їх задоволенні відмовити. Представники сторін надали пояснення, аналогічні доводам, викладеним у заявах по суті справи.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Товариство є належним чином зареєстрованою в Україні юридичною особою, перебуває на податкову обліку в органах ДФС України та є платником, у тому числі - податку на додану вартість.
24.07.2017 року позивачем складено податкову накладну від 03.07.2017 року № 134 та направлено для реєстрації до Єдиного реєстру податкових накладних.
Згідно квитанції від 24.07.2017 податкову накладну прийнято за № НОМЕР_2, але реєстрацію зупинено згідно п. 201.16 ст. 201 ПК України, оскільки така накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків згідно наказу Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 0203. Одночасно запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію.
Крім того судом встановлено, поясненнями позивача підтверджено, що у зв'язку із блокуванням реєстрації податкової накладної від 03.07.2017 року № 134 останнім складено розрахунок коригування від 01.09.2017 року № 1 (зменшення податкових зобовязань) до вказаної податкової накладної.
Згідно квитанції від 20.09.2017 року контролюючим органом такий розрахунок коригування не прийнятий.
29.11.2017 року Товариство направило на адресу ДФС України Повідомлення № 134 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій, відповідно до якого позивачем надано пояснення щодо помилкового складання та направлення на реєстрацію податкової накладної № 134.
Рішенням комісії ДФС від 05.12.2017 року № 362777/40213147 позивачу відмовлено в реєстрації податкової накладної від 03.07.2017 року № 134 з посиланням на те, що платником податку надано копії документів, які складені з порушенням законодавства та/або є недостатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної.

Судом також встановлено, що 19 вересня 2017 року головним державним ревізор-інспектором відділу адміністрування податку на додану вартість території обслуговування Криворізької південної ОДПІ управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 на підставі підпункту 19-1.1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу 1 Податкового кодексу України у порядку пункту 49.18 статті 49, підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 та статті 76 глави 8 розділу II Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку Товариства з питання достовірності даних задекларованих в декларації з ПДВ за липень 2017 року, за результатами якої складено акт від 19.09.2017 року № 403/12-11/40213147 (далі Акт).

Зі змісту Акту вбачається, що в порушення пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України Товариством занижено суму податкових зобов'язань липня 2017 року на суму ПДВ 49996,00 грн. Такі висновки відповідач обумовлює встановленим під час перевірки відхиленням задекларованих позивачем показників податкової звітності з ПДВ за липень 207 року та даних ДПІ (згідно Єдиного реєстру податкових накладних), зокрема:

- - у рядку 1.1. колонка А: дані платника: 5448984 грн., дані перевірки: 5698965 грн., відхилення «+ 249981» грн.;

- - у рядку 1.1. колонка Б: дані платника: 1089797 грн., дані перевірки: 139793 грн., відхилення «+ 49996» грн.;

- - у рядку 9.: дані платника: 1089797 грн., дані перевірки: 1139793 грн., відхилення «+49996» грн.;

- - у рядку 18: дані платника: 1406 грн., дані перевірки: 51402 грн., відхилення «+49996» грн.;

Також зазначено, що за вказане порушення передбачено застосування штрафної санкції згідно з пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України.

13.10.2017 року на підставі Акту ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято оскаржене податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким платнику податків збільшено суму грошового зобовязання з ПДВ на 62495,00 грн., з них за основним платежем - 49996,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 12499,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження, рішенням ДФС скаргу позивача залишено без задоволення, що стало підставою для звернення Товариства з цим позовом до суду.

При вирішенні спору суд виходить з того, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України.

Відповідно до статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно із підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

При цьому, згідно із підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Таким чином, податковим законодавством чітко визначені предмети камеральної та документальної перевірки, зокрема:

1) камеральною охоплюються питання щодо:

- своєчасності подання податкових декларацій (розрахунків);

- своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних;

- своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання;

2) документальною перевіркою охоплюються питання:

- своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів.

В розглянутому спорі, фактично камеральна перевірка проведена стосовно достовірності та повноти нарахування, а також сплати платником податків податкових зобов'язань з ПДВ у податковій декларації з ПДВ за липень 2017 року. Однак, вказаний предмет відноситься до документальної перевірки.

Не додержання меж камеральної перевірки підтверджується також видом санкції, застосованої відповідачем, а саме штрафу в порядку статті 123 Податкового кодексу України, відповідно до якої у разі, якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, зазначене тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання.

Більш того, законодавцем чітко визначено вид перевірки, який має проводитись податковим органом у випадку виявлення розбіжностей між даними податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних, зокрема: приписи п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України свідчать про те, що виявлення розбіжностей між даними податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючим органом документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Таким чином, суд дійшов висновку, що контролюючим органом проведено камеральну перевірку, предмет якої не підпадає під поняття камеральної перевірки відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України що, у свою чергу, вказує на невиконання контролюючим органом вимог закону щодо порядку призначення та проведення перевірок, та призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності у звязку із цим правових наслідків такої.

Також суд наголошує, що факт помилкового складання платником податків податкової накладної не може призводити до заниження податкового зобовязання з ПДВ та не може безумовно свідчити про виникнення у нього обовязку нараховувати та сплачувати ПДВ, оскільки такий обовязок виникає виключно за наявності обєкту оподаткування та наявності підстав для виникнення податкових зобовязань з ПДВ.

Судом встановлено, що Товариство згідно з податкової накладної від 03.07.2017 року № 134 фактично не здійснювало ні повного, ні часткового постачання товару на адресу ПП «Науково-дослідницька фірма «Оптимальні технології», а також з боку останнього на поточний рахунок позивача не надходила сума коштів у розмірі, що вказаний у такій податковій.

Більш того, згідно з квитанції від 12.01.2018 року вбачається, що податкову накладну від 03.07.2017 року № 134 зареєстровано в ЄРПН за номером НОМЕР_2 та позивачем подано розрахунок коригування від 16.01.2018 року № 1 щодо зменшення податкового зобовязання з ПДВ у розмірі 49 996,32 грн. відносно такої накладної, який також зареєстрований в ЄРПН, що підтверджується відповідною копією витягу з ЄРПН.

За таких обставин, оскаржене рішення прийнято відповідачем необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та не у спосіб, що передбачений законодавством України.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кодекс адміністративного судочинства України, в частині 6 статті 7, закріпив для суду правило, відповідно до якого аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Контролюючий орган у цій справі є субєктом владних повноважень, який повинен діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У рішенні від 20.10.2011 року «Рисовський проти України» ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Згідно з пунктом 71 вказаного рішення державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про для задоволення позову.

За таких обставин, відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати зі сплату судового збору у розмірі 1762,00 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вістанпостач» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області від 13.10.2017 року № НОМЕР_1, яким Товариства з обмеженою відповідальністю «Вістанпостач» збільшено суму грошового зобовязання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт,послуг)» на загальну суму 62495,00 грн.

Стягнути на Товариства з обмеженою відповідальністю «Вістанпостач» (, місцезнаходження: 50006, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Косіора, 12/33) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49600, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17а) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 17.04.2018 року.

Суддя ОСОБА_4