Справа № 805/3296/18-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2018 р. Справа№805/3296/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суду складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області

про: визнання не правомірним рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області № 4858 від 22.12.2017 року в частині не врахування до пільгового стажу по списку № 1 згідно п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення періоду роботи ОСОБА_1 в якості електрослюсаря підземного з 24.05.1991 року по 20.04.1998 року та з 05.07.1999 року по 02.01.2001 року на Державному відкритому акціонерному товаристві Донецьке шахстоспецмонтажне управління Вуглеавтоматика Дочірнє підприємство у складі Державної холдингової компанії Донецьквуглеавтоматика, зобовязання Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області у відповідності до п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи в якості електрослюсаря підземного з 24.05.1991 року по 20.04.1998 року та 05.07.1999 року по 02.01.2001 року на Державному відкритому акціонерному товаристві Донецьке шахстоспецмонтажне управління Вуглеавтоматика Дочірнє підприємство у складі Державної холдингової компанії Донецьквуглеавтоматика, зобовязання Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 4858 від 13.12.2017 року про призначення пенсії з урахуванням зарахованих до пільгового стажу періоду роботи.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання не правомірним рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області № 4858 від 22.12.2017 року в частині не врахування до пільгового стажу по списку № 1 згідно п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення періоду роботи ОСОБА_1 в якості електрослюсаря підземного з 24.05.1991 року по 20.04.1998 року та з 05.07.1999 року по 02.01.2001 року на Державному відкритому акціонерному товаристві Донецьке шахстоспецмонтажне управління Вуглеавтоматика Дочірнє підприємство у складі Державної холдингової компанії Донецьквуглеавтоматика, зобовязання Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області у відповідності до п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи в якості електрослюсаря підземного з 24.05.1991 року по 20.04.1998 року та 05.07.1999 року по 02.01.2001 року на Державному відкритому акціонерному товаристві Донецьке шахстоспецмонтажне управління Вуглеавтоматика Дочірнє підприємство у складі Державної холдингової компанії Донецьквуглеавтоматика, зобовязання Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 4858 від 13.12.2017 року про призначення пенсії з урахуванням зарахованих до пільгового стажу періоду роботи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та прийнятті рішення про призначення пенсії, до пільгового стажу не був зарахований період роботи позивача в якості електрослюсаря підземного на підприємстві Державне відкрите акціонерне товариство «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» Дочірнє підприємство у складі Донецької холдингової компанії «Донецьквуглеавтоматика» з 24.05.1991 року по 20.04.1998 року та з 05.07.1999 року по 02.01.2001 року, оскільки надані документи видані підприємством, яке знаходиться на тимчасово окупованій території, є недійсними і не створюють правових наслідків. Позивач вважає рішення УПФУ в м. Димитрові Донецької області № 4858 від 22.12.2017 року в частині неврахування до пільгового стажу період роботи на ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» Дочірнє підприємство у складі Донецької холдингової компанії «Донецьквуглеавтоматика» з 24.05.1991 року по 20.04.1998 року та з 05.07.1999 року по 02.01.2001 року необґрунтованими, оскільки з 21.04.2009 року підприємство припинило свою діяльність, а відповідно позивач на даний час не має можливості надати архівні довідки завірені належним чином українськими печатками. Крім того, позивач зазначив, що відповідачем не взято до уваги довідку про підземні виходи спуски в шахту № ок/297 від 25.12.2008 року, яка підтверджує період його роботи в якості електрослюсаря підземного з 24.05.1991 року по 20.04.1998 року та з 05.07.1999 року по 02.01.2001 року на Державному відкритому акціонерному товаристві «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» Дочірнє підприємство у складі Донецької холдингової компанії «Донецьквуглеавтоматика». Також, позивач посилається на те, що згідно довідки Держреєстру ПФУ «Індивідуальні відомості про застраховану особу» форми ОК-5, відображається, що страхувальником за 1999 рік вносились страхові внески та трудовий стаж за 1999 рік зараховано йому як спеціальний стаж за кодом «ЗП3013А1». З огляду на викидане позивач вважає, що відповідачем незаконно не враховано до пільгового стажу період роботи на ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» Дочірнє підприємство у складі Донецької холдингової компанії «Донецьквуглеавтоматика» з 24.05.1991 року по 20.04.1998 року та з 05.07.1999 року по 02.01.2001 року, оскільки для підтвердження пільгового стажу приймаються не лише трудова книжка та довідка підтвердження трудового стажу, та інші докази.

Позивач до суду зявився, через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої зазначав, що підтримує позовні вимоги та просив суд розглядати справу без його участі в порядку письмового провадження.

Відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач посилається на те, що пунктом 20 Порядку № 637 від 12.08.1993 року передбачено, що робота працівників, які зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо тяжкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад та показників, затверджених КМУ, зараховується до пільгового стажу при наявності довідки про пільговий стаж роботи, яка підтверджується наказами про результати атестації робочих місць відповідного підприємства. Також згідно цього пункту передбачено, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування. Відповідач вказав на те, що згідно трудової книжки позивача до пільгового стажу його роботи Управлінням не зараховано період роботи з 24.05.1991 по 20.04.1998 року та з 05.07.1999 року по 31.12.1999 року, з 01.01.2001 по 02.01.2001 року на ДВАТ «Донецьке ШСМУ «Вуглеавтоматика» в якості електрослюсаря підземного, а зараховано до загального стажу роботи з огляду на наступне: в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування дані наявні з 01.01.2000 року; а інформація згідно періоду з 01.01.2001 року по 02.01.2001 року на ДВАТ «Донецьке ШСМУ «Вуглеавтоматика» в реєстрі застрахованих осіб взагалі відсутня. Крім того, відповідач зазначає, що в порушення вимог пункту 20 Порядку № 637, при зверненні з заявою про призначення пенсії позивачем не були надані довідки про пільговий стаж роботи на ДВАТ «Донецьке ШСМУ «Вуглеавтоматика», а також накази про результати атестації робочих місць ДВАТ «Донецьке ШСМУ «Вуглеавтоматика». Так, в трудовій книжці позивача не зазначено, що останній працював на підприємстві повний робочий день в підземних умовах, не зазначено кількість безкоштовних відпусток, участь у страйках, прогулах, а також не зазначено Списками, якої постанови КМУ передбачена займана позивачем професія. Всі ці дані повинні бути вказані у довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Також, відповідач зазначив, що витребувати необхідні документи довідки Управління не має можливості, оскільки зазначене підприємство зареєстроване на тимчасово окупованій території України.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 травня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справи та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 11 червня 2018 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 червня 2016 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на те, що позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження, а представник відповідача у судове засідання не зявився,суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1, 28 листопада 1967 року, є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії ВЕ № 615077, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (а.с. 23-24).

Судом встановлено, що 13 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області з заявою про призначення пенсії, відповідно до якої просив призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». До заяви позивачем були надані: заява, копія паспорту і ідентифікаційний номер, копія трудової книжки, довідка про пільговий характер роботи № 948 від 13.12.2017 року та довідка про спуски в шахту № 783 від 13.12.2017 року надані ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля» (а.с. 15, 16).

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Димитрові прийнято рішенням № 4858 від 22.12.2017 року, відповідно до якого було зазначено, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р визначено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Крім того, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2016 року № 1207 визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, і організацій на тимчасово окупованій території. Відповідно до зазначеного Закону будь-які органи, їх посадові та їх службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважається незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому Законом. Будь який акт (рішення, документ), виданий органами та/або посадовими особами, передбаченими частиною третьою статті 9 зазначеного Закону, є недійсний і не створює правових наслідків.

Згідно п. 20 постанови КМУ від 12.08.1993 року № 637, у разі коли підприємства, установи. Організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування.

Враховуючи вище викладене, прийнято рішення пільговий стаж для призначення пенсії провести за даними СПОВ і по відомостями по спец. стажу про застраховану особу.

Таким чином, згідно наданих документів, було розраховано наступний стаж: загальний стаж 27 років 03 місяців 04 дні, в тому числі стаж підземних роботах 14 років 06 місяців 04 дні (а.с. 11).

З матеріалів справи вбачається, що позивачу управлінням було направлено повідомлення, відповідно до якого було зазначено, що згідно з заявою від 13.12.2017 року ОСОБА_1 з 29.11.2017 року призначено пенсію за віком (а.с. 12).

Позивач вказує на те, що 10.04.2018 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області з заявою. Відповідно до якої просив повідомити про причини неврахування до пільгового стажу по списку № 1 згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи в якості електрослюсаря підземного з 24.05.1991 року по 20.04.1998 року та з 05.07.1999 року по 02.01.2001 року на Державному відкритому акціонерному товаристві «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» Дочірнє підприємство у складі Державної холдингової компанії «Донецьквуглеавтоматика».

Листом від 11.04.2018 року № 241/П-02-01-05 Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області повідомило позивача про те, що пенсія призначена з урахуванням страхового стажу, який зараховано по 12.12.2017 року та складає 27 років 03 місяці 054 дні, в тому числі на пільгових умовах за списком № 1 14 років 06 місяців 4 дні. Також зазначалось, що згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії від 12.08.1993 року № 637, робота працівників, які зайняті повний робочий день на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими та особливо тяжкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад та показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, зараховується до пільгового стажу при наявності довідки про пільговий стаж роботи, яка підтверджується наказами про результати атестації робочих місць відповідного підприємства. З огляду на зазначене до пільгового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди роботи з 24.05.1991 року по 20.04.1998 року, з 05.07.1999 року по 31.12.1999 року на ДВАТ «Донецькому шахтоспецмонтажному управлінні «Вуглеавтоматика» в якості електрослюсаря підземного. Крім того, згідно даних реєстру застрахованих осіб ОСОБА_1 фактично має загальний стаж роботи 27 років 03 місяці 04 дні, в тому числі по списку № 1 -14 років 6 місяців 04 дні. Період роботи з 01.01.2001 року по 02.01.2001 року в ДВАТ «Донецькому шахтоспецмонтажному управлінні «Вуглеавтоматика» зараховано до загального стажу роботи, так як в реєстрі застрахованих осіб спеціальний стаж не вказаний (а.с. 13-14).

Так, відповідно до протоколу 4858 від 22.12.2017 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком, умови призначення: робота за списком № 1 (а.с. 47).

Згідно розрахунку стажу вбачається, що до пільгового стажу роботи позивача не зараховано період роботи на Державному відкритому акціонерному товаристві «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» Дочірнє підприємство у складі Державної холдингової компанії «Донецьквуглеавтоматика» з 24.05.1991 року по 20.04.1998 року, з 05.07.1999 року по 31.12.1999 року та з 01.01.2001 року по 02.01.2001 року (а.с. 48-49).

Не погодившись з діями відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу період роботи на Державному відкритому акціонерному товаристві «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» Дочірнє підприємство у складі Державної холдингової компанії «Донецьквуглеавтоматика» з 24.05.1991 року по 20.04.1998 року, з 05.07.1999 року по 02.01.2001 року, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі по тексту Закон № 1788), Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 IV (далі по тексту Закон № 1058), Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464 - VI, Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08 листопада 2005 року № 383 «Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (далі по тексту Порядок № 383), Постановою Кабінетом Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення (перерахунку) пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі по тексту Порядок № 637), Постанова Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (далі по тексту Порядок № 442).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. а ч. 1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним КМ України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 12.08.1993 року № 637 (далі по тексту Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків.

Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Приписами пункту 4 зазначеного Порядку передбачено, що згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 N 442, атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідно до п. 4.3. п. 4 Порядку № 383, у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці. Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення» (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно із зазначеним нормативним актами основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п'ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Отже, з аналізу норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документи, які можуть підтверджувати результати атестації робочого місця за умовами праці, є: наказ про підсумки атестації робочих місць за умовами праці, карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Так, з копії трудової книжки БТ-І № 9562833 ОСОБА_1 вбачається, що останній 24.05.1991 року прийнятий на роботу до Державного відкритого акціонерного товариства «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» Дочірнє підприємство у складі Державної холдингової компанії «Донецьквуглеавтоматика» на посаду електрослюсаря підземного 3-го розряду на Красноармійську підземнуділянку; 01.10.1994 року присвоєно 4 розряд підземного електрослюсаря; 20.04.1998 року звільнений за власним бажанням; 05.07.1999 року прийнятий електрослюсарем підземним на Красноармійську підземну ділянку 4 розряду тимчасово на 2 місяці; 02.01.2001 року звільнений за переводом ТОВ «Углеавтоматика» відповідно до ст. 38 КЗпП України (а.с. 25-28).

Відповідно до розділу І «Гірничі роботи» код «1010100а» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, визначено, що всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Згідно довідки, виданої ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «»Вуглеавтоматика» Дочірнє підприємство у складі Державної холдингової компанії «Донецьквуглеавтоматика» від 25.12.2001 року № ОК/297, вбачається, що ОСОБА_1 дійсно працював на підприємстві електрослюсарем підземним на Красноармійській підземній ділянці з 24.05.1991 року по 20.04.1998 року та з 05.07.1999 року по 02.01.2001 року та був зайнятий на підземних роботах з повним робочім днем шість років десять місяців дванадцять днів, що підтверджується підземними спусками, крім того кількість спусків позивача складає: липень 1991 року 22, серпень 1991 року 16, вересень 1991 року 21, жовтень 1991 року 19, листопад 1991 року 22, грудень 1991 року 21, січень 1992 року - 18, лютий 1992 року - 20, березень 1992 року - 17, квітень 1992 року - 15, травень 1992 року - 13, червень 1992 року 10, липень 1992 року 10, серпень 1992 року 10, вересень 1992 року 19, жовтень 1992 року 10, листопад 1992 року 20, грудень 1992 року 21, січень 1993 року - 19, лютий 1993 року - 20, березень 1993 року - 21, квітень 1993 року - 20, травень 1993 року - 17, червень 1993 року 15, липень 1993 року 22, серпень 1993 року 3, вересень 1993 року 22, жовтень 1993 року 21, листопад 1993 року 21, грудень 1993 року 23,січень 1994 року - 20, лютий 1994 року - 16, березень 1994 року - 17, квітень 1994 року - 20, травень 1994 року - 14, червень 1994 року 21, липень 1994 року 21, серпень 1994 року 9, вересень 1994 року 14, жовтень 1994 року 17, листопад 1994 року 21, грудень 1994 року 20, січень 1995 року - 19, лютий 1995 року - 20, березень 1995 року - 17, квітень 1995 року - 12, травень 1995 року - 5, червень 1995 року 15, липень 1995 року 20, серпень 1995 року 18, вересень 1995 року 3, жовтень 1995 року 2, листопад 1995 року 20, грудень 1995 року 12, січень 1996 року - 12, лютий 1996 року - 12, березень 1996 року - 18, квітень 1996 року - 21, травень 1996 року - 18, червень 1996 року 4, липень 1996 року 4, серпень 1996 року 16, вересень 1996 року 17, жовтень 1996 року 18, листопад 1996 року 19, грудень 1996 року 16, січень 1997 року - 28, лютий 1997 року - 24, березень 1997 року - 24, квітень 1997 року - 18, травень 1997 року - 4, червень 1997 року 14, липень 1997 року 23, серпень 1997 року 17, вересень 1997 року 12, жовтень 1997 року 10, листопад 1997 року 13, грудень 1997 року 11, січень 1998 року - 15, лютий 1998 року - 23, березень 1998 року - 25, червень 1999 року 25, липень 1999 року 10, серпень 1999 року 22, вересень 1999 року 22, жовтень 1999 року 21, листопад 1999 року 22, грудень 1999 року 24, січень 2000 року - 17, лютий 2000 року - 23, березень 2000 року - 19, квітень 2000 року 17, травень 2000 року 23, червень 2000 року 19, липень 2000 року 13, серпень 2000 року 16, вересень 2000 року 23, жовтень 2000 року 23, листопад 2000 року 19, грудень 2000 року 22 (а.с. 22).

Також, позивачем надано до суду витяг з наказу № 7 від 01.02.1996 рокута витяг з наказу № 2 від 25.01.2001 року, відповідно до яких професія електрослюсар підземний підтверджена результатами атестації робочих місць по умовам праці та дає право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 1 код «1010100а» (а.с. 18, 19).

Відповідно підтвердженням (доказом) того, що позивач, у спірний період працював за професією електрослюсар підземний на ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» Дочірнє підприємство у складі Державної холдингової компанії «Донецьквуглеавтоматика» є запис в його трудовій книжці, що відповідає вимогам законодавства і не потребує інших способів доведення цього факту.

Крім того, аналізуючи положення законодавства, яке дає право позивачу на пільгових умовах суд зазначає, що відсутність у позивача уточнюючої довідки про характер роботи та характеристики виконуваної роботи, що стало підставою для відмови позиву у зарахуванні до пільгового стажу період роботи на підприємстві ДВАТ «Донецьке шахто монтажне управління «Вуглеавтоматика» Дочірнє підприємство у складі Державної холдингової компанії «Донецьквуглеавтоматика», не спростовує наявність у позивача такого пільгового стажу, а відповідно на право на пенсію на пільгових умовах.

Суд зазначає, що позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій міститься записи про відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію на пільгових умовах, відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Також, суд враховую правову позицію Вищого адміністративного суду України, який при розгляді аналогічних справ за № К/800/40969/13 від 13.03.2014 року та № К/800/27262/13 від 19.06.2014 року зазначив, що відсутність у позивача уточнюючої довідки про характер роботи та характеристики виконуваної роботи за наявності належним чином оформленої трудової книжки та усіх додаткових документів не спростовує наявність у працівника пільгового стажу роботи, що дає право виходу на пенсію на пільгових умовах.

Судом встановлено, що пільговий характер роботи позивача на цьому підприємстві за період з січня 1998 року по грудень 2000 року підтверджується даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб, а саме в індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК-5.

Так, відповідно до Постанов Правління Пенсійного фонду України № 26-1 від 05.11.2009 року «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування органам ПФУ», № 25-2 від 03.12.2013 року «Про визнання такою, що втратила чинність, Постанови Правління ПФУ від 08.10.2010 року № 22-2, яким затверджено «Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства», встановлено наступні коди підстав для обліку пільгового стажу: ЗА3013А1 працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці; ЗП3014А2 працівники провідних професій.

Згідно даних Індивідуальних відомостей про застраховану особу (форми ОК-5) трудовий стаж на підприємстві ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» Дочірнє підприємство у складі Державної холдингової компанії «Донецьквуглеавтоматика» () обліковується як спеціальний.

Тобто, при здачі звітів до органів Пенсійного фонду України страхувальником вказувалось, що страхові внески за позивача вносились за підземною професією за кодом ЗП3014А1, що в свою чергу дає право позивач на призначення пенсії відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, вищезазначене свідчить про наявність у відповідача підстав для зарахування періоду роботи позивача на підприємстві ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» Дочірнє підприємство у складі Державної холдингової компанії «Донецьквуглеавтоматика» у період з 24.05.1991 року по 20.04.1998 та з 05.07.1999 року по 31.12.1999 року до пільгового стажу.

Щодо вимоги позивача зарахувати до пільгового стажу період роботи на підприємстві ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» Дочірнє підприємство у складі Державної холдингової компанії «Донецьквуглеавтоматика» з 01.01.2000 року по 02.01.2001 року, суд зазначає наступне.

Згідно наданого до суду Управлінням Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області розрахунку стажу, вбачається, що ОСОБА_1 період роботи на підприємстві ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» Дочірнє підприємство у складі Державної холдингової компанії «Донецьквуглеавтоматика» у період з 01.01.2000 року по 31.12.2000 року зарахований до пільгового стажу.

Крім того, згідно листа Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області від 11.04.2018 року № 241/П-02-01-05 вбачається, що позивача було було повідомленно, що до пільгового стажу не було зараховано період роботи на підприємстві ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» Дочірнє підприємство у складі Державної холдингової компанії «Донецьквуглеавтоматика» з 24.05.1991 року по 20.04.1998 року, з 05.07.1999 року по 31.12.1999 року та з 01.01.2001 року по 02.01.2001 року.

З огляду на викладене, оскільки період роботи позивача на підприємстві ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» Дочірнє підприємство у складі Державної холдингової компанії «Донецьквуглеавтоматика» з 01.01.2000 року по 31.12.2000 року зараховано до пільгового стажу, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Також, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині зарахування до пільгового стажу період роботи на підприємстві ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» Дочірнє підприємство у складі Державної холдингової компанії «Донецьквуглеавтоматика» з 01.01.2001 року по 02.01.2001 року, оскільки відповідно до реєстру застрахованих осіб спеціальний стаж позивача на вказаному підприємстві відсутній. Крім того, з наданої до суду довідки ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» Дочірнє підприємство у складі Державної холдингової компанії «Донецьквуглеавтоматика» від 25.12.2001 № ОК/297 не підтверджується, що позивач здійснював підземні спуски 01.01.2001 року та 02.01.2001 року. Також, суд звертає увагу, згідно копії трудової книжки серії БТ-І № 9562833 позивач 02.01.2001 року був звільнений з ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» Дочірнє підприємство у складі Державної холдингової компанії «Донецьквуглеавтоматика», у звязку з переведенням на ТОВ «Углеавтоматика» та відповідно 02.01.2001 року прийнятий електрослюсарем підземним 4-го на Красноармійську підземну ділянку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України уразі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Приписами частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Фактично суд зв'язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного субєктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ч. 2 ст. 9 КАС України, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить висновку про необхідність визнання неправомірними дій Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області щодо не зарахування до спеціального пільгового стажу період роботи ОСОБА_1 на Державному відкритому акціонерному товаристві «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» Дочірнє підприємство у складі Державної холдингової компанії «Донецьквуглеавтоматика» з 24.05.1991 року по 20.04.1998 року та з 05.07.1999 року по 31.12.1999 року, визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області № 4585 від 22.12.2017 року в частині розрахунку стажу на підземних роботах - 14 років 06 місяців 04 дні. зобовязанняУправління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області зарахувати до спеціального пільгового стажу ОСОБА_1 Михайловичаперіод роботи на Державному відкритому акціонерному товаристві «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» Дочірнє підприємство у складі Державної холдингової компанії «Донецьквуглеавтоматика»з 24.05.1991 року по 20.04.1998 року та з 05.07.1999 року по 31.12.1999 року; ВП Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01 березня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01.12.2015 року по 30.10.2017 року; зобовязанняУправління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 4858 від 03.12.2017 року про призначення пенсії з урахуванням висновків суду.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 Михайловичадо Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання не правомірним рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області № 4858 від 22.12.2017 року в частині не врахування до пільгового стажу по списку № 1 згідно п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення періоду роботи ОСОБА_1 в якості електрослюсаря підземного з 24.05.1991 року по 20.04.1998 року та з 05.07.1999 року по 02.01.2001 року на Державному відкритому акціонерному товаристві Донецьке шахстоспецмонтажне управління Вуглеавтоматика Дочірнє підприємство у складі Державної холдингової компанії Донецьквуглеавтоматика, зобовязання Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області у відповідності до п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи в якості електрослюсаря підземного з 24.05.1991 року по 20.04.1998 року та 05.07.1999 року по 02.01.2001 року на Державному відкритому акціонерному товаристві Донецьке шахстоспецмонтажне управління Вуглеавтоматика Дочірнє підприємство у складі Державної холдингової компанії Донецьквуглеавтоматика, зобовязання Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 4858 від 13.12.2017 року про призначення пенсії з урахуванням зарахованих до пільгового стажу періоду роботи задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дій Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області щодо не зарахування до спеціального пільгового стажу період роботи ОСОБА_1 на Державному відкритому акціонерному товаристві «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» Дочірнє підприємство у складі Державної холдингової компанії «Донецьквуглеавтоматика» з 24.05.1991 року по 20.04.1998 року та з 05.07.1999 року по 31.12.1999 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області № 4585 від 22.12.2017 року в частині розрахунку стажу на підземних роботах - 14 років 06 місяців 04 дні.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області зарахувати до спеціального пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи на Державному відкритому акціонерному товаристві «Донецьке шахтомонтажне управління «Вуглеавтоматика» Дочірнє підприємство у складі Державної холдингової компанії «Донецьквуглеавтоматика» з 24.05.1991 року по 20.04.1998 року та з 05.07.1999 року по 31.12.1999 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 4858 від 03.12.2017 року про призначення пенсії з урахуванням висновків суду. Повний текст постанови складено та підписано 29 березня 2018 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса реєстрації: 85320, Донецька область, м. Мирноград, вул. Урожайна, буд. 8) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області (85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, буд. 15, ) судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Повтний текст рішення складено та підписано 18 червня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Олішевська В.В.