Справа № 804/7001/16
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2018-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

18 травня 2018 року Справа №3189вр-18/804/7001/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Конєвої С.О.
при секретарі судового засідання Бурцевій Я.Е.
01.03.2018р. за заявою стягувача судом було видано виконавчий лист на виконання вищевказаної постанови (а.с. 26, 30).
08.05.2018р. Заявник (ОСОБА_2 управління ДФС у Дніпропетровській області) звернувся із заявою, в якій просить замінити сторону в провадженні у справі №804/7001/16 замість позивача - Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на належного позивача ОСОБА_2 управління ДФС у Дніпропетровській області, а також визнати поважним пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа у цій справі до виконання та поновити Головному управлінню ДФС у Дніпропетровській області строк пред'явлення до виконання виконавчого листа по справі №804/7001/16 посилаючись на те, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 21.12.2016р. № 1797-VIII відбулись зміни у функціональних повноваженнях структурних підрозділів територіальних органів ДФС, затверджених наказом ДФС України № 875 від 19.10.2016р., зміни у структурах головних управлінь ДФС в областях, державних податкових інспекцій головних управлінь ДФС та згідно до п.п.19-1.1.22, 19-1.1.45 п.19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу України повноваження щодо забезпечення судового супроводження справ у судах про стягнення заборгованості здійснюються Головними управліннями Державної фіскальної служби в областях. Крім того, заявник зазначає, що виконавчий лист отримано 01.03.2018р., а строк пред'явлення його до виконання встановлений до 18.10.2017р., тобто строк пред'явлення його до виконання сплинув за відсутності вини позивача, також, як на поважність причин пропуску даного строку заявник посилається на зменшення стягувачеві строку предявлення виконавчого листа до виконання з одного року до трьох місяців згідно з ч.1 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження. Заявник зазначає, що відповідно до ч.1 ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обовязковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а тому просить заяву задовольнити на підставі ст.ст. 373, 376 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 29).
Представник заявника в судове засідання не зявився, проте, у поданому 16.05.2018р. через канцелярію суду клопотанні, просив про розгляд заяви за його відсутності (а.с. 36).
Представник боржника в судове засідання не з'явився без поважної причини, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог ст. 129 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується змістом телефонограми, наявної в матеріалах справи (а.с. 34).
Відповідно до ч. 3 ст. 376 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Враховуючи наведене, подане представником заявника клопотання про розгяд заяви за його відсітністю, належне повідомлення боржника про дату,час і місце розгляду заяви відповідно до вимог ст.129 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути дану заяву за відсутності представника заявника згідно з вимогами ч.3 ст.376 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши надані документи на підтвердження поданої заяви, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про заміну сторони у справі та поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.
Щодо заяви в частині заміни позивача у цій справі суд виходить з наступного.
Як встановлено судом, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" №1797-VIII від 21.12.2016р., який набрав чинності з 01.01.2017р., були внесені зміни до Податкового кодексу України, зокрема, п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, його територіальні органи.
Згідно до п.п.19-1.1.22 п.19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.
У відповідності до положень ст.19-3 Податкового кодексу України, до функцій Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області належить здійснення сервісного обслуговування платників податків.
При цьому, згідно п.1 положення "Про ОСОБА_2 управління ДФС у Дніпропетровській області", затверджене наказом Державної фіскальної служби №202 від 27.03.2017р., ОСОБА_2 управління ДФС у Дніпропетровській області є територіальним органом Державної фіскальної служби України та забезпечує реалізацію повноважень ДФС на території Дніпропетровської області.
Отже, згідно аналізу вказаних норм податкового законодавства вбачається, що з 01.01.2017р. забезпечення стягнення податкового боргу віднесено до повноважень ОСОБА_2 управлінь Державної фіскальної служби в областях, у даному випадку, до повноважень Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Згідно ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.
Отже, із наведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для заміни сторони у справі позивача - Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на ОСОБА_2 управління ДФС у Дніпропетровській області з урахуванням вищенаведених змін до податкового законодавства та згідно до вимог ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України.
Щодо заяви в частині поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання слід зазначити наступне.
У відповідності до вимог ч.1 ст.376 Кодексу адміністративного судочинства України, стягувачам, які пропустили строк для предявлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
При цьому, розглядаючи питання, суд перевіряє чи справді пропущено строк предявлення виконавчого листа до виконання, а якщо є підстави так вважати, то чи були поважні причини для цього. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.
Так, 01.03.2018р. на виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2016р. по справі №804/7001/16 за заявою стягувача був виданий виконавчий лист (а.с.26, 30).
При цьому, зі змісту копії виконавчого листа вбачається, що строк його предявлення до виконання визначений до 18.10.2017р., тобто, строк предявлення виконавчого листа до виконання є пропущеним (а.с.30).
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України Про виконавче провадження №1404-VІІІ від 02.06.2016р., який набрав чинності з 05.10.2016р., виконавчі документи за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Отже, вказаним законом було зменшено строки предявлення виконавчих документів до примусового виконання за виконавчими документами де стягувачами є державні органи з одного року до трьох місяців.
Окрім того, ст. 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.
Також і згідно з ч. 1 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обовязковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Так, питання виконання судових рішень неодноразово було предметом розгляду Європейського Суду з прав людини. Зокрема, у Рішенні від 20 липня 2004 року у справі Шмалько проти України Суд наголосив: ... пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його прав та обов'язків цивільного характеру. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, тобто право подати позов щодо цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б примарним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби ст.6 Конвенції, детально описуючи процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити ст. 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для визнання причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання поважними та поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання.
Приймаючи до уваги докази, які надані заявником на підтвердження правонаступництва Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та враховуючи той факт, що заявником (стягувачем) пропущено строк для предявлення до виконання виконавчого листа від 01.03.2018р. у справі № 804/7001/16 з причин, які не залежали від волі стягувача, а отже, суд приходить до висновку, що такі причини пропуску строку для предявлення виконавчого листа до виконання є поважними у звязку з чим пропущений стягувачем строк для предявленння до виконання вищевказаного виконавчого листа підлягає поновленню.
За таких обставин суд вважає підстави достатніми для задоволення заяви заявника про заміну сторони - позивача у справі та поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання у відповідності до вимог ст.ст.52, 376 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст. 52, 243, 248, 376 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-
Заяву Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про заміну сторони у справіта поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання у справі №804/7001/16 - задовольнити.
Замінити сторону у справі №804/7001/16 позивача Лівобережну об'єднану державну податкову інспекцію м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області на її правонаступника ОСОБА_2 управління ДФС у Дніпропетровській області.
Поновити пропущений строк для предявлення до примусового виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №804/7001/16 виданою 01.03.2018р.
Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали згідно ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили у порядку та у строки, встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва