Справа № 817/491/18
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2018 року м. Рівне №817/491/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Комунального підприємства «Екосервіс» Сарненської міської ради до Державної екологічної інспекції у Рівненській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування актів індивідуальної дії.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Комунального підприємства «Екосервіс» Сарненської міської ради (далі іменується - позивач) до Державної екологічної інспекції у Рівненській області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправними дії уповноважених посадових осіб Державної екологічної інспекції у Рівненській області в частині організації проведення планового заходу, зокрема, видання розпорядчого документу №274 від 27.09.2017 та направлення №258 від 27.09.2017 на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства КП «Екосервіс», згідно якого перевірка проводиться у відповідності до пункту 10 Плану заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог природоохоронного законодавства Державної екологічної інспекції у Рівненській області на 2017 рік, затвердженого наказом Держекоінспекції України №428 від 15.02.2017, у зв'язку з порушенням норм Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

2. Скасувати розпорядчий документ Державної екологічної інспекції у Рівненській області №274 від 27.09.2017, на підставі якого проведено плановий захід у КП «Екосервіс», як такий, що виданий з порушенням норм Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на основі неправомірно виданого наказу Держекоінспекції України №428 від 15.02.2017.

3. Скасувати направлення Державної екологічної інспекції у Рівненській області №258 від 27.09.2017 на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства КП «Екосервіс», видане начальником Державної екологічної інспекції у Рівненській області, як таке, що видане з порушенням норм Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на основі неправомірно виданого наказу Держекоінспекції України №428 від 15.02.2017.

4. Визнати протиправними дії уповноважених посадових осіб Державної екологічної інспекції у Рівненській області в частині проведення з 07.11.2017 по 20.11.2017 планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства КП «Екосервіс» у відповідності до пункту 10 Плану заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог природоохоронного законодавства Державної екологічної інспекції у Рівненській області на 2017 рік, затвердженого наказом Держекоінспекції України №428 від 15.02.2017.

5. Визнати нечинним Акт складений за результатами планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів (без номера) КП «Екосервіс», , м. Сарни, вул. Матросова, 2.

6. Скасувати припис Державної екологічної інспекції у Рівненській області від 20.11.2017, внесений КП «Екосервіс» за результатами проведеного планового заходу, як такий, що внесений за результатами протиправно проведеного планового заходу.

7. Визнати протиправними дії уповноважених посадових осіб Державної екологічної інспекції у Рівненській області в частині невірного нарахування збитків (на основі невірно встановлених обставин та за результатами протиправно проведеного планового заходу контролю), заподіяних порушенням норм законодавства про охорону навколишнього природного середовища на суму 110 764 (сто десять тисяч сімсот шістдесят чотири гривні) 19 копійок, що визначені у претензії Державної екологічної інспекції у Рівненській області №218/04-07/18 від 29.01.2018.

8. Визнати нечинною претензію Державної екологічної інспекції у Рівненській області №218/04-07/18 від 29.01.2018 та розрахунки, заподіяних збитків державі внаслідок скиду стічних вод в р. Случ КП «Екосервіс» за період з 04.03.2016 по 08.11.2017 (випуск №1 та випуск №2).

9. Зобов'язати уповноважених посадових осіб Державної екологічної інспекції у Рівненській області утриматися від дій, пов'язаних із нарахуванням та стягненням, у тому числі в судовому порядку, із КП «Екосервіс» Сарненської міської ради, , Рівненська область, м. Сарни, вул. Матросова, 2 збитків, заподіяних державі, що нараховані за результатами планового заходу, проведеного Державною екологічною інспекцією з 07.11.2017 по 20.11.2017 у відповідності до пункту 10 Плану заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог природоохоронного законодавства Державної екологічної інспекції у Рівненській області на 2017 рік, затвердженого наказом Держекоінспекції України №428 від 15.02.2017.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що Державною екологічною інспекцією у Рівненській області планова перевірка проведена протиправно, порушено порядок її призначення та проведення. Внаслідок протиправно проведеного планового заходу винесені рішення підлягають скасуванню, оскільки є наслідком незаконної перевірки.

Ухвалою суду від 07.03.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено розгляд справи у підготовчому засіданні на 02.04.2018.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (вх. від 30.03.2018), в якому зазначив, що перевірка КП «Екосервіс» Сарненської міської ради проведена на підставі належним чином оформлених документів, дотримано порядок проведення планового заходу, в результаті якого виявлено факти порушення позивачем природоохоронного законодавства. Як наслідок, контролюючим органом розраховані збитки згідно Методики, які підлягають сплаті підконтрольним підприємством. Відповідач просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

Позивач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 52).

Ухвалою суду від 02.04.2018, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, клопотання позивача про відкладення розгляду справи задоволено, розгляд справи відкладено на 16.04.2018 (а.с. 58).

Позивач повторно подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 63).

Ухвалою суду від 16.04.2018, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено на 07.05.2018 (а.с. 113).

07.05.2018 у підготовче засідання прибули представник позивача Бурма О.В. та Микосянчик О.С., та представник відповідача - Комісаров І.Д.

Ухвалою суду від 07.05.2018 підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 24.05.2018 (а.с. 124).

Позивач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 127).

Відповідач також подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 129).

Ухвалою суду від 24.05.2018 розгляд справи по суті відкладено на 14.06.2018 (а.с. 132).

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання, призначене на 14.06.2018, не прибули.

Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника.

Позивач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю прибуття до суду керівника підприємства.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для відкладення розгляду справи, суд зазначає наступне.

За правилами частини 1 статті 223 КАС України, суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 205 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 2 статті 205 КАС України встановлено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку, коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;

5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

Суд зазначає, що вказані вище підстави для відкладення розгляду справи у даному випадку відсутні.

Неявка позивача не є першою, а наведені ним у клопотанні причини неприбуття до суду є необґрунтованими та такими, що не визнаються судом поважними.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки;

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність усіх достатніх правових підстав для розгляду справи за відсутності сторін.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 44 КАС України, учасники справи мають рівні процесуальні права та обов'язки.

Учасники справи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки (частина 2 статті 44 КАС України).

В рішенні Конституційного Суду України у справі №1-9/2011 за конституційним поданням 54 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Кримінально-процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України, від 13 грудня 2011 року (17-рп/2011) зазначено, що «вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання».

Відповідно до частини дев'ятої статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження, оскільки потреба заслухати свідка чи експерта відсутня.

Оскільки, матеріали справи містять докази, які в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, тому спір підлягає вирішенню на підставі наявних у справі документів.

За приписами частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Державною екологічною інспекцією України винесено наказ «Про затвердження Плану Держекоінспекції України із забезпечення реалізації державної політики щодо здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів на 2017 рік» від 15.02.2017 №428 (далі іменується - Наказ №428) (а.с. 66).

Даним рішенням наказано: затвердити План Держекоінспекції України із забезпечення реалізації державної політики щодо здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів на 2017 рік; керівникам структурних підрозділів Держекоінспекції України, територіальних органів Держекоінспекції України вжити заходів щодо виконання Плану Держекоінспекції України із забезпечення реалізації державної політики щодо здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів на 2017 рік.

Згідно Плану Держекоінспекції України із забезпечення реалізації державної політики щодо здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів на 2017 рік, від 15.02.2017 №428 призначено перевірку КП «Екосервіс» з 07.11.2017; ступінь ризику - високий; вид господарської діяльності - збирання, очищення та розділення води (далі іменується - План) (а.с. 67).

На виконання Наказу №428 та Плану, Державною екологічною інспекцією у Рівненській області винесено наказ «Про проведення планових перевірок» від 27.09.2017 №274, відповідно до якого наказано провести планові перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства наступними суб'єктами господарювання, зокрема, КП «Екосервіс» (34500, м. Сарни, вул. Матросова, 2) в термін з 07.11.2017 по 20.11.2017 (далі іменується - Наказ №274) (а.с. 86).

На підставі Наказу №274, відповідачем сформовано Направлення на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 27.09.2017 №258 (далі іменується - Направлення №258), відповідно до якого фахівці Державної екологічної інспекції у Рівненській області направлені на проведення перевірки КП «Екосервіс» з 07.11.2017 по 20.11.2017 (а.с. 88).

За результатами перевірки відповідачем сформовано Акт, складений за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів №5 (далі іменується - Акт перевірки №5) (а.с. 89).

На підставі Акта перевірки №5 відповідачем сформовано Припис від 20.11.2018 про зобов'язання позивача усунути виявлені порушення та зобов'язано директора КП «Екосервіс» забезпечити направлення звіту про виконання приписів не пізніше 3 днів після закінчення встановлених термінів виконання кожного пункту приписів, наведених у таблиці (далі іменується - Припис) (а.с. 112).

В подальшому, відповідачем сформована Претензія про відшкодування збитків від 29.01.2018 №218/04-07/18, якою пропонувалося в десятиденний термін суму збитків у розмірі 110764 грн. 19 коп. перерахувати на спеціальний рахунок місцевого бюджету для зарахування коштів до Фонду охорони навколишнього природного середовища Сарненської міської ради; про сплату збитків повідомити інспекцію з наданням підтверджуючих документів (далі іменується - Претензія) (а.с. 134).

До Претензії додавалися Розрахунки суми збитків, заподіяних державі внаслідок скиду стічних вод в р. Случ КП «Екосервіс» за період з 04.03.2016 по 17.11.2017 Випуск №і та Випуск №2 (далі іменуються - Розрахунки збитків) (а.с. 35-38).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу оскаржуваних рішень та дій, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Заявлені позовні вимоги щодо визнання протиправними дії уповноважених посадових осіб Державної екологічної інспекції у Рівненській області в частині організації проведення планового заходу, зокрема, видання розпорядчого документу №274 від 27.09.2017 та направлення №258 від 27.09.2017 на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства КП «Екосервіс», згідно якого перевірка проводиться у відповідності до пункту 10 Плану заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог природоохоронного законодавства Державної екологічної інспекції у Рівненській області на 2017 рік, затвердженого наказом Держекоінспекції України №428 від 15.02.2017, у зв'язку з порушенням норм Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», скасування розпорядчого документа Державної екологічної інспекції у Рівненській області №274 від 27.09.2017, на підставі якого проведено плановий захід у КП «Екосервіс», як такий, що виданий з порушенням норм Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на основі неправомірно виданого наказу Держекоінспекції України №428 від 15.02.2017, та скасування направлення Державної екологічної інспекції у Рівненській області №258 від 27.09.2017 на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства КП «Екосервіс», видане начальником Державної екологічної інспекції у Рівненській області, як таке, що видане з порушенням норм Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на основі неправомірно виданого наказу Держекоінспекції України №428 від 15.02.2017, визнання протиправними дії уповноважених посадових осіб Державної екологічної інспекції у Рівненській області в частині проведення з 07.11.2017 по 20.11.2017 планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства КП «Екосервіс» у відповідності до пункту 10 Плану заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог природоохоронного законодавства Державної екологічної інспекції у Рівненській області на 2017 рік, затвердженого наказом Держекоінспекції України №428 від 15.02.2017, пов'язані між собою підставою виникнення та за своєю суттю є однорідними.

Обґрунтовуючи вказані вище три позовні вимоги, позивач вказує у позовній заяві про протиправність дій відповідача щодо проведення планової перевірки та винесення Наказу №274 та Направлення №258, у зв'язку з тим, що Наказ №428 є нелегітимним.

Суд відхиляє такі доводи позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі іменується - Закон України №877-V), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України №877-V, планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб'єкта господарювання та виправлення технічних помилок.

Частиною 4 статті 5 Закону України №877-V встановлено, що органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Залежно від ступеня ризику орган державного нагляду (контролю) визначає перелік питань для здійснення планових заходів (далі - перелік питань), що затверджується наказом такого органу.

Уніфіковані форми актів з переліком питань затверджуються органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті протягом п'яти робочих днів з дня затвердження у порядку, визначеному законодавством.

Виключно в межах переліку питань орган державного нагляду (контролю) залежно від цілей заходу та ступеня ризику визначає питання, щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль), та зазначає їх у направленні на перевірку.

Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю).

Повідомлення надсилається рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв'язку або вручається особисто під розписку керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України №877-V, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою (частина 2 статті 7 Закону України №877-V).

З аналізу даних нори вбачається наступний порядок проведення планового заходу: 1) затвердження центральним органом плану проведення заходів відповідним наказом; 2) винесення територіальним органом контролю наказу на проведення планового заходу на підставі рішення центрального органу; 3) оформлення направлення на перевірку; 4) надіслання повідомлення про проведення перевірки.

Так, Державною екологічною інспекцією України винесено Наказ №428, яким затверджено План; Державною екологічною інспекцією у Рівненській області винесено Наказ №274 та Направлення №258 про проведення контрольного планового заходу.

Суд звертає увагу на ту обставину, що оскаржувані Наказ №274 та Направлення №258 винесені відповідачем не на власний розсуд чи в самостійному порядку. Такі документи прийняті відповідачем виключно на підставі та на виконання Наказу Державної екологічної інспекції України №428.

При чому, позивач не звертався до суду з позовною вимогою про визнання протиправним та скасування Наказу Державної екологічної інспекції України №428, яким затверджено План перевірок, а лише у змісті позовної заяви вказав на нелегітимність такого рішення.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог (частина 2 статті 9 КАС України).

Так, позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів щодо оскарження Наказу Державної екологічної інспекції України №428 в судовому порядку; не надано рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання його протиправним та скасування.

Також, позивач у позовній заяві вказує на протиправність дій відповідача щодо проведення перевірки у період з 07.11.2017 по 20.11.2017, оскільки така перевірка не може проводитися частіше ніж один раз на два роки.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Статтею 5 Закону України №877-V встановлено, що планові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органом державного нагляду (контролю) за діяльністю суб'єктів господарювання, яка віднесена:

до високого ступеня ризику - не частіше одного разу на два роки;

до середнього ступеня ризику - не частіше одного разу на три роки;

до незначного ступеня ризику - не частіше одного разу на п'ять років.

З матеріалів справи вбачається, що позивач віднесений до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику, про що зазначено у Плані.

Відповідно до частини 4 статті 161 КАС України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Проте, зазначаючи у позові про порушення відповідачем періодичності проведення планових заходів, позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження даної обставини.

Відповідачем, на спростування таких доводів позивача, надано суду Акт планової перевірки за передній період (а.с. 68).

Так, судом встановлено, що попередня планова перевірка здійснювалася в період з 09.11.2015 по 27.11.2015. Разом з тим, оскаржувана перевірка проводилася у період з 07.11.2017 по 20.11.2017.

Таким чином, відповідачем не порушено періодичність проведення планових заходів відносно суб'єкта господарювання - КП «Екосервіс».

Також, позивач вказує, що державним органом контролю порушено абзац 10 частини 2 статті 5 Закону України №877-V, оскільки критерії та періодичність планових заходів не були розміщені на офіційному сайті контролюючого органу.

Відповідно до абзацу 10 частини 2 статті 5 Закону України №877-V, орган державного нагляду (контролю) оприлюднює критерії та періодичність проведення планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) шляхом розміщення на своєму офіційному веб-сайті у порядку, визначеному законодавством.

Тобто, обов'язок розміщення такої інформації покладено на Державну екологічну інспекцію України.

Суд зазначає, що позивач звернувся до суду з позовом саме до Державної екологічної інспекції у Рівненській області з вимогами про визнання протиправними дій та рішень такого суб'єкта владних повноважень. Натомість, Державна екологічна інспекція України не являється стороною у справі, до неї не заявлено жодних позовних вимог.

Додатково суд зазначає, що абзацом 9 частини 2 статті 5 Закону України Закону України №877-V встановлено, що виключно в межах переліку питань орган державного нагляду (контролю) залежно від цілей заходу та ступеня ризику визначає питання, щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль), та зазначає їх у направленні на перевірку.

Тобто, направлення є відповідним дорученням посадовим особам суб'єкта владних повноважень здійснити захід з питань у ньому визначеному.

Суд зазначає, що рішеннями суб'єкта владних повноважень можуть бути як нормативно-правові акти так і правові акти індивідуальної дії. Останні, в свою чергу, є актом одноразового застосування норм права і дію яких поширено на конкретних осіб (тобто є персоніфікованими) або які стосуються конкретної ситуації.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Із системного аналізу наведених правових норм, суд дійшов висновку про те, що направлення є документом, яким доручено певній посадовій особі органу здійснити відповідний контрольний захід. При цьому, суд зазначає, що оскаржуване позивачем Направлення №258 не є рішенням (нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії) суб'єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах та не може бути предметом спору, оскільки не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача щодо проведення перевірки та винесення Наказу №274 та Направлення №258, оскільки останні прийняті та здійснені на виконання Наказу Державної екологічної інспекції України №428, який є чинним та у судовому порядку не скасованим.

Відтак, вказані вище позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання нечинним Акту, складеного за результатами планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів КП «Екосервіс», , м. Сарни, вул. Матросова, 2, суд зазначає наступне.

Частиною 6 статті 7 Закону України №877-V встановлено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Судом встановлено, що за результатами проведеного планового заходу, відповідачем складено Акт перевірки №5, який відповідає вимога, встановленим частиною 6 статті 7 Закону України №877-V.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. Висновки, викладені в акті, не породжують обов'язкових юридичних наслідків. Такі твердження акта можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акта. Отже, предметом оскарження можуть бути рішення якщо вони обмежують чи порушують права, свободи чи законні інтереси особи.

Суд зазначає, що Акт перевірки №5 не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні норм КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, діяльність яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Відтак, вказана вище позовна вимога є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про скасування Припису Державної екологічної інспекції у Рівненській області від 20.11.2017, внесеного КП «Екосервіс» за результатами проведеного планового заходу, як такий, що внесений за результатами протиправно проведеного планового заходу, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 7 статті 7 Закону України №877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

На виконання даної норми, відповідачем сформовано Припис від 20.11.2017 щодо необхідності усунення виявлених порушень: 1) розробити план організаційно-технічних заходів по усуненню виявлених недоліків. Копію наказу про його затвердження надати в Державну екологічну інспекцію в Рівненській області; термін виконання - 10 днів після отримання акту; 2) посвідчити право власності, право користування на земельні ділянки загальною площею 4,35 га; термін виконання - до 20.04.2018; 3) подавати до Держекоінспекції інформацію про стан поводження з відпрацьованими мастилами (оливами); термін виконання - 10 числа наступного щокварталу до місяця; 4) не допускати змішування відходів на підприємстві; термін виконання - до 20.11.2017; 5) забезпечити утримання водогосподарських споруд та технічних пристроїв на очисних спорудах №1, №2 в належному стані; термін виконання - до 20.02.2018; 6) забезпечити правильність ведення журналу обліку кількості та якості скинутих у водні об'єкти зворотних вод і забруднюючих речовин на очисних спорудах №1, №2; термін виконання - до 01.12.2017; 7) розробити заходи по покращенню роботи очисних споруд №1 та №2 на 2018 рік; термін виконання - до 31.12.2017; 8) не допускати скиду стічних вод з перевищенням встановлених нормативів ГДС; термін виконання - до 20.01.2018; 9) забезпечити контроль за абонентами, які скидають стічні води в міську каналізаційну мережу відповідно до законодавства; термін виконання - до 20.03.2018.

Судом встановлено, що вимоги Припису повністю відповідають змісту виявлених під час проведення планового заходу порушень, що відображені в Акті перевірки.

Відповідно до частини 8 статті 7 Закону України №877-V, припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

З аналізу даної норми вбачається, що Припис є обов'язковим для виконання; не передбачає застосування санкцій; містить вимогу щодо необхідності усунення виявлених порушень у встановлені строки.

В позовній заяві позивач вказав, що про непостійний характер виявленого порушення у пункті 8 Припису, свідчить вимога контролюючого органу щодо недопущення скиду стічних вод з перевищенням встановлених нормативів ГДС - до 20.01.2018; зазначена вимога суперечить положенням законодавства України про охорону навколишнього природного середовища, так як суб'єкт господарювання зобов'язаний постійно забезпечувати виконання нормативів ГДС при скиді стічних вод лише до встановленого в Приписі строку - 20.01.2018.

З даного приводу суд зазначає, що відповідно до статті 44 Водного кодексу України №213/95-ВР від 06.06.1995, водокористувачі зобов'язані: 1) економно використовувати водні ресурси, дбати про їх відтворення і поліпшення якості вод; 2) використовувати воду (водні об'єкти) відповідно до цілей та умов їх надання; 3) дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території; 4) використовувати ефективні сучасні технічні засоби і технології для утримання своєї території в належному стані, а також здійснювати заходи щодо запобігання забрудненню водних об'єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з неї; 5) не допускати порушення прав, наданих іншим водокористувачам, а також заподіяння шкоди господарським об'єктам та об'єктам навколишнього природного середовища; 6) утримувати в належному стані зони санітарної охорони джерел питного та господарсько-побутового водопостачання, прибережні захисні смуги, смуги відведення, берегові смуги водних шляхів, очисні та інші водогосподарські споруди та технічні пристрої; 7) здійснювати засобами вимірювальної техніки, у тому числі автоматизованими, облік забору та використання вод, контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об'єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об'єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами; 8) здійснювати погоджені у встановленому порядку технологічні, лісомеліоративні, агротехнічні, гідротехнічні, санітарні та інші заходи щодо охорони вод від вичерпання, поліпшення їх стану, а також припинення скидання забруднених стічних вод; 9) здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу; 10) безперешкодно допускати на свої об'єкти державних інспекторів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, а також громадських інспекторів з охорони довкілля, які здійснюють перевірку додержання вимог водного законодавства, і надавати їм безоплатно необхідну інформацію; 11) своєчасно сплачувати збори за спеціальне водокористування та інші збори відповідно до законодавства; 12) своєчасно інформувати центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування про виникнення аварійних забруднень; 13) здійснювати невідкладні роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварій, які можуть спричинити погіршення якості води, та надавати необхідні технічні засоби для ліквідації аварій на об'єктах інших водокористувачів у порядку, встановленому законодавством; 14) виконувати інші обов'язки щодо використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів згідно з законодавством.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що суб'єкт господарювання - водокористувач, зобов'язаний дотримуватися встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території, протягом усього періоду діяльності підприємства.

Проте, позивач дійшов помилкового розуміння (трактування) щодо зазначення у пункті 8 Припису вимоги про усунення порушення лише до 20.01.2018. Відповідачем визначено у пункті 8 Припису саме строк, до якого позивач зобов'язаний вжити заходів щодо усунення вже виявлених порушень.

Разом з тим, Приписом зобов'язано директора КП «Екосервіс» забезпечити направлення звіту про виконання приписів не пізніше 3 днів після закінчення встановлених термінів виконання кожного пункту приписів, наведених у таблиці.

Позивачем не надано суду жодних доказів щодо виконання вимог Припису в частині усунення виявлених під час планового заходу порушень у строки, встановлені Приписом.

Суд зазначає, що оформлений на підставі Акта перевірки Припис відповідає змісту та суті виявлених порушень та складений у порядку і спосіб, встановлені нормами чинного законодавства. Відтак, позовна вимога про скасування Припису не підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дії уповноважених посадових осіб Державної екологічної інспекції у Рівненській області в частині невірного нарахування збитків (на основі невірно встановлених обставин та за результатами протиправно проведеного планового заходу контролю), заподіяних порушенням норм законодавства про охорону навколишнього природного середовища на суму 110 764 (сто десять тисяч сімсот шістдесят чотири гривні) 19 копійок, що визначені у претензії Державної екологічної інспекції у Рівненській області №218/04-07/18 від 29.01.2018, та визнання нечинною претензії Державної екологічної інспекції у Рівненській області №218/04-07/18 від 29.01.2018 та розрахунки, заподіяних збитків державі внаслідок скиду стічних вод в р. Случ КП «Екосервіс» за період з 04.03.2016 по 08.11.2017 (випуск №1 та випуск №2), суд зазначає наступне.

В Претензії про відшкодування збитків на суму 110764,19 грн. зазначено про виявлене порушення: очисні споруди КП «Екосервіс» працюють недостатньо ефективно; даному підприємству за забруднення поверхневих вод внаслідок неефективної роботи очисних споруд нараховувалися збитки за період з 10.10.2015 по 03.03.2016 (претензія від 06.04.2016); у зв'язку з тим, що скид зворотних вод з перевищенням встановлених нормативів ГДС є постійним, нарахування збитків проведено за період з 04.03.2016 по 17.11.2017; за даний період підприємством було скинуто недостатньо очищених стічних вод по випуску №1 в об'ємі 629,870 тис.м.куб. з перевищенням встановлених нормативів (проект ГДС) по азоту амонійному - в 2,47 рази, по БСКп - в 1,56 рази, по фосфатах - в 1,65 рази; по випуску №2 - 73,090 тис.м.куб. з перевищенням встановлених нормативів (проект ГДС) по завислих речовинах - в 1,73 рази, по азоту амонійному - 3,59 рази, по ХСК - в 1,67 рази, по БСКп - в 5,21 рази, по фосфатах - в 2,59 рази. З 04.03.2016 по 08.11.2017 також було скинуто недостатньо очищених стічних вод по випуску №1 в об'ємі 622,070 тис.м.куб. з перевищенням встановлених нормативів (проект ГДС) по аналізу - в 1,24 рази, по випуску №2 в об'ємі 72,190 тис. м. куб. з перевищенням встановлених нормативів (проект ГДС) по аналізу - в 1,06 рази, що призвело до забруднення р. Случ і являється порушенням статті 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та статей 44, 70 Водного кодексу України.

Судом встановлено, що описане в Претензії порушення за змістом і суттю відповідає тому, що зазначений в Акті перевірки, та містить належним чином оформлені Розрахунки збитків. Позивачем жодним чином не доведено факту відсутності порушень, виявлених під час перевірки.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» №1264-XII від 25.06.1991 (далі іменується - Закон України №1264-XII), завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об'єктів, пов'язаних з історико-культурною спадщиною.

Статтею 3 Закону України №1264-XII встановлено, що основними принципами охорони навколишнього природного середовища є: а) пріоритетність вимог екологічної безпеки, обов'язковість додержання екологічних стандартів, нормативів та лімітів використання природних ресурсів при здійсненні господарської, управлінської та іншої діяльності; б) гарантування екологічно безпечного середовища для життя і здоров'я людей; в) запобіжний характер заходів щодо охорони навколишнього природного середовища; г) екологізація матеріального виробництва на основі комплексності рішень у питаннях охорони навколишнього природного середовища, використання та відтворення відновлюваних природних ресурсів, широкого впровадження новітніх технологій; д) збереження просторової та видової різноманітності і цілісності природних об'єктів і комплексів; е) науково обгрунтоване узгодження екологічних, економічних та соціальних інтересів суспільства на основі поєднання міждисциплінарних знань екологічних, соціальних, природничих і технічних наук та прогнозування стану навколишнього природного середовища; є) обов'язковість оцінки впливу на довкілля; ж) гласність і демократизм при прийнятті рішень, реалізація яких впливає на стан навколишнього природного середовища, формування у населення екологічного світогляду; з) науково обгрунтоване нормування впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище; и) безоплатність загального та платність спеціального використання природних ресурсів для господарської діяльності; і) компенсація шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища; ї) вирішення питань охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів з урахуванням ступеня антропогенної зміненості територій, сукупної дії факторів, що негативно впливають на екологічну обстановку; й) поєднання заходів стимулювання і відповідальності у справі охорони навколишнього природного середовища; к) вирішення проблем охорони навколишнього природного середовища на основі широкого міждержавного співробітництва; л) встановлення екологічного податку, рентної плати за спеціальне використання води, рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів, рентної плати за користування надрами відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 34 Закону України №1264-XII, завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

За правилами статті 70 Водного кодексу України, скидання стічних вод у водні об'єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.

Водокористувачі зобов'язані здійснювати заходи щодо запобігання скиданню стічних вод чи його припинення, якщо вони: 1) можуть бути використані у системах оборотного, повторного і послідовного водопостачання; 2) містять цінні відходи, що можуть бути вилучені; 3) містять промислову сировину, реагенти, напівпродукти та кінцеві продукти підприємств у кількості, що перевищує встановлені нормативи технологічних відходів; 4) містять речовини, щодо яких не встановлено гранично допустимі концентрації; 5) перевищують гранично допустимі скиди токсичних речовин та містять збудників інфекційних захворювань; 6) за обсягом скидання забруднюючих речовин перевищують гранично допустимі нормативи; 7) призводять до підвищення температури води водного об'єкта більш ніж на 3 градуси за Цельсієм порівняно з її природною температурою в літній період; 8) є кубовими залишками, шламами, що утворюються в результаті їх очищення і знезараження.

Скидати стічні води, використовуючи рельєф місцевості (балки, пониззя, кар'єри тощо), забороняється.

За правилами статті 68 Закону України №1264-XII, порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у: а) порушенні прав громадян на екологічно безпечне навколишнє природне середовище; б) порушенні норм екологічної безпеки; в) порушенні вимог законодавства про оцінку впливу на довкілля, у тому числі поданні завідомо неправдивого звіту з оцінки впливу на довкілля чи висновку з оцінки впливу на довкілля; г) неврахуванні у встановленому порядку результатів оцінки впливу на довкілля та невиконанні екологічних умов, визначених у висновку з оцінки впливу на довкілля; е) порушенні екологічних вимог при проектуванні, розміщенні, будівництві, реконструкції, введенні в дію, експлуатації та ліквідації підприємств, споруд, пересувних засобів та інших об'єктів; є) допущенні наднормативних, аварійних і залпових викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище; ж) перевищенні лімітів та порушенні інших вимог використання природних ресурсів; з) самовільному спеціальному використанні природних ресурсів; і) невжитті заходів щодо попередження та ліквідації екологічних наслідків аварій та іншого шкідливого впливу на навколишнє природне середовище; ї) невиконанні розпоряджень органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, та вчиненні опору їх представникам; й) порушенні природоохоронних вимог при зберіганні, транспортуванні, використанні, знешкодженні та захороненні хімічних засобів захисту рослин, мінеральних добрив, токсичних радіоактивних речовин та відходів; к) невиконанні вимог охорони територій та об'єктів природно-заповідного фонду та інших територій, що підлягають особливій охороні, видів тварин і рослин, занесених до Червоної книги України; л) відмові від надання своєчасної, повної та достовірної інформації про стан навколишнього природного середовища, а також про джерела забруднення, у приховуванні випадків аварійного забруднення навколишнього природного середовища або фальсифікації відомостей про стан екологічної обстановки чи захворюваності населення; м) приниженні честі і гідності працівників, які здійснюють контроль в галузі охорони навколишнього природного середовища, посяганні на їх життя і здоров'я; н) порушенні природоохоронних вимог під час провадження діяльності, пов'язаної з поводженням з генетично модифікованими організмами.

Законодавством України може бути встановлено відповідальність і за інші порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Відповідно до частини 1 статті 69 Закону України №1264-XII, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України «Про затвердження Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів» №389 від 20.07.2009 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2009 р. за № 767/16783), затверджено Методику розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів (далі іменується - Методика).

Ця Методика спрямована на реалізацію Директиви 2006/11/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 15 лютого 2006 року про забруднення, спричинене деякими небезпечними речовинами, що скидаються до водного середовища Співтовариства, і розроблена відповідно до Водного кодексу України та Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Ця Методика встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, у разі: забруднення водних об'єктів, у тому числі пов'язаного із самовільними та аварійними скидами у водний об'єкт забруднюючих речовин та фізико-хімічних показників (далі - забруднюючі речовини) із зворотними водами або забруднюючих речовин у чистому вигляді, у складі сировини, продукції чи відходів, крім випадків забруднення територіальних і внутрішніх морських вод та виключної морської економічної зони України із суден, кораблів та інших плавучих засобів; забруднення поверхневих та підземних вод під впливом полігонів (сміттєзвалищ) твердих побутових та промислових відходів; самовільного використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів; забору, використання води та скиду забруднюючих речовин із зворотними водами з порушенням умов водокористування, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування.

Відповідно до пункту 2.1 розділу II. Забруднення водних об'єктів наднормативними скидами забруднюючих речовин у водний об'єкт зі зворотними водами Методики, наднормативними скидами забруднюючих речовин у водний об'єкт з перевищенням ГДС вважаються: скиди зі зворотними водами забруднюючих речовин з перевищенням встановлених нормативів ГДС, що підлягають нормуванню згідно із законодавством, або таких, що не підлягають нормуванню згідно із законодавством; скиди забруднюючих речовин внаслідок порушення регламенту санкціонованого скиду зворотних вод з перевищенням за окремими показниками нормативів ГДС регламенту; скиди забруднюючих речовин внаслідок аварійного скиду зворотних вод; самовільний скид зворотних вод без дозволу на спеціальне водокористування.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про те, що здійснення відповідачем розрахунку розміру збитків на підставі Методики є правомірним та, відповідає компетенції відповідача.

Також, суд зазначає, що оскаржувана позивачем Претензія не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а надіслана в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України в порядку досудової реалізації господарсько-правової відповідальності.

Таким чином, відповідачем правомірно сформовано Претензію та Розрахунки збитків, а відтак вказані вище позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання уповноважених посадових осіб Державної екологічної інспекції у Рівненській області утриматися від дій, пов'язаних із нарахуванням та стягненням, у тому числі в судовому порядку, із КП «Екосервіс» Сарненської міської ради, , Рівненська область, м. Сарни, вул. Матросова, 2 збитків, заподіяних державі, що нараховані за результатами планового заходу, проведеного Державною екологічною інспекцією з 07.11.2017 по 20.11.2017 у відповідності до пункту 10 Плану заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог природоохоронного законодавства Державної екологічної інспекції у Рівненській області на 2017 рік, затвердженого наказом Держекоінспекції України №428 від 15.02.2017, суд зазначає, що така позовна вимога не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Пунктом 3 частини 2 статті 245 КАС України встановлено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій.

Тобто, зобов'язання утриматися від вчинення певних дій може мати місце лише за умови визнання судом протиправними дій суб'єкта владних повноважень. При чому, така заборона вчиняти певні дії може стосуватися лише предмета оцінки дій відповідача, та не може бути визначена окремо від предмета оцінки на майбутнє.

Така позовна вимога позивача є необґрунтованою, оскільки неможливо зобов'язати відповідача на майбутнє утриматися від вчинення певних, бо відсутні самі по собі факти порушення прав позивача.

Відповідно до пункту 10.3. Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 №7, у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов'язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право. Резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов'язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем у повній мірі доведено правомірність дій щодо проведення планового заходу та прийнятих за його результатами рішень в порядку статті 77 КАС України, а відтак заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Комунального підприємства «Екосервіс» Сарненської міської ради (місцезнаходження: 34503, Рівненська область, місто Сарни, вулиця Матросова, будинок №2; ) до Державної екологічної інспекції у Рівненській області (місцезнаходження: 33018, місто Рівне, вулиця Курчатова, будинок №11; ) про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування актів індивідуальної дії - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14 червня 2018 року.

Суддя Недашківська К.М.