Справа № 686/9263/18
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/9263/18 Головуючий у 1-й інстанції: Салоїд Н.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

12 червня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Загороднюка А.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м.Хмельницькому на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління патрульної поліції у м.Хмельницькому про визнання протиправним та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

у квітні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху серії ВР №047665 від 19.04.2018.

15.05.2018 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької обалсті позов задоволено: визнано протиправною та скасовано постанову поліцейського роти №3 батальйону управління патрульної поліції у м.Хмельницькому серії ВР № 047665 від 19.04.2018 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складеної за ознаками частини 1 статті 122 КУпАП за відсутності в його діях складу правопорушення.

Не погоджуючись з судовим рішенням, управління патрульної поліції у м. Хмельницькому подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив про те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права.

Також, вказує на те, що достатнім доказом правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності відповідача у даній категорії справ є відповідні пояснення поліцейського, який виніс оскаржувану постанову та свідчення поліцейських свідків, які були в одному екіпажі з поліцейським, який виніс оскаржувану постанову.

Враховуючи скорочені строки розгляду даної категорії справ в суді апеляційної інстанції, встановлених ч.5 ст. 286 КАС України, ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.06.2018 справу призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 12.06.2018 року о 12 год. 15 хв.

Учасники справи повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Виходячи з приписів п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 19.04.2018 поліцейським роти №3 батальйону управління патрульної поліції у м.Хмельницькому було винесено постанову серії ВР №047665 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Згідно вказаної постанови, 19.04.2018 року о 10 год. 40 хв. позивач керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf 3H», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Сковороди 32, м. Хмельницький перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив п.8.5.1 ПДР.

Вважаючи постанову відповідача протиправною позивач оскаржив її до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням вимог ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем до суду не надано жодних доказів на підтвердження порушення позивачем правил дорожнього руху, а відтак оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів

В постанові у справі про адміністративне правопорушення зазначено, що позивач 19.04.2018 року о 10 год. 40 хв. по вул. Скороводи в м.Хмельницькому, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf 3H», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Соковороди 32, м. Хмельницький перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив п.8.5.1 ПДР.

Так, згідно з п. 8.5.1 ПДР України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Відповідно до положень Розділу 34 ПДР, горизонтальна розмітка має таке значення:

1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей;

1.2 (широка суцільна лінія) - позначає край проїзної частини на автомагістралях або межі смуги для руху маршрутних транспортних засобів. У місцях, де на смугу маршрутних транспортних засобів дозволено заїзд іншим транспортним засобам, ця лінія може бути переривчастою.

Лінію 1.1 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так у апеляційній скарзі апелянт вказує, що згідно копій дислокації технічних засобів регулювання дорожнім рухом по вулиці Сковороди у м. Хмельницький (а.с.16-18), рух на даній ділянці дороги має дві смуги для руху в одному напрямку та за 50 м перед пішохідним переходом в районі будинку №32 смуги розділені між собою по всій довжині розділені суцільною лінією дорожньої розмітки 1.1. ПДР України, яку й перетнув позивач під час руху.

Однак, колегія суддів зазначає, що вказані матеріали не містять інформації щодо факту самого порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху, про які йдеться в постанові.

Із адміністративного позову, судом також встановлено, що позивач не визнає своєї вини у перетині суцільної лінії розмітки, а вказує на те, що здійснив маневр "випередження" поліцейського автомобіля на ділянці дороги, яка передбачає роздвоєння смуг одного напрямку, без виїзду на зустрічну смугу.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України випередження - рух транспортного засобу із швидкістю, що перевищує швидкість попутного транспортного засобу, що рухається поряд по суміжній смузі; обгін - випередження одного або кількох транспортних засобів, пов'язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

Разом з тим, із вищевказаних доказів відповідача неможливо встановити на якій саме ділянці дороги позивач здійснив випередження автомобіля патрульної поліції. Доказів протилежного відповідачем не надано.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість, відповідачем ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції не надано жодних об'єктивних і беззаперечних доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем порушення вимог п. 8.5.1 ПДР України та наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, крім оскаржуваної постанови.

Щодо посилання апелянта на те, що достатнім доказом правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності відповідача у даній категорії справ є відповідні пояснення поліцейського, який виніс постанову, то колегія суддів зазначає, що поліцейський в якості свідка в судовому засіданні не допитувався, таке клопотання не заявлялось.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови порушив зазначені вище норми Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказів винуватості позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та правомірності свого рішення суду не надав, у зв'язку з чим суд першої інстанції ухвалив законне рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, ч.3 ст. 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м.Хмельницькому залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 12 червня 2018 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4