Справа № 826/12918/17
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 травня 2018 року 11:01 № 826/12918/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Васильченко І.П., при секретарі судового засідання Ксендзові А.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Мегастар Компані»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м.Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.07.2017 р. № , № , №

за участю представників сторін:

від позивача: Величко І.М.;

від відповідача: Перепелюк О.В.

На підставі ч. 1 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 31 травня 2018 року проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 243 названого Кодексу. Під час проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення сторонам роз'яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту рішення.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегастар Компані» звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.07.2017 р. № , № , № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 13.11.2017 р. відкрито провадження по справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 13.11.2017 р. Товариству з обмеженою відповідальністю «Мегастар Компані» відстрочено сплату судового збору у сумі 1 365 237,51 гривень до постановлення судового рішення в адміністративній справі № 826/12918/17.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Головним управлінням ДФС у м.Києві на підставі необґрунтованих висновків акту перевірки від 08.06.2017 р. № 85/26-15-14-07-02-10/40675313 щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств, зменшено суму податкового кредиту з податку на додану вартість та зменшено розмір від'ємного значення з податку на додану вартість.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, оскільки господарські операції позивача з його контрагентами є реальними та підтверджуються належним чином оформленими первинними документами. Позивач не може нести відповідальність за недобросовісність своїх контрагентів.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні, оскільки перевіркою не підтверджено наявність об'єктів оподаткування, а первинні документи містять недостовірні відомості. Позивачем створено для його контрагентів штучну видимість здійснення господарських операцій з його контрагентами шляхом формального складення первинних документів, які не супроводжувалися дійсним рухом активів у процесі виконання операцій.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДФС у м.Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Мегастар Компані» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 21.07.2016 по 31.03.2017.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Мегастар Компані», зокрема:

1) п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкових зобов'язань по податку на додану вартість на суму 41076819,00 грн., а саме: за грудень 2016 року на суму 8727726,00 грн., за січень 2017 р. на суму 13150024,00 грн., за лютий 2017 р. на суму 19199069,00 грн.

- завищення податкового кредиту по податку на додану вартість на суму 41080134,00 грн., а саме: за грудень 2016 р. на суму 8821144,00 грн., за січень 2017 р. на суму 13081253,00 грн., за лютий 2017 р. на суму 19176904,00 грн., за березень 2017 р. на суму 833,00 грн.

2) п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за березень 2017 року на суму 833,00 грн.

3) п. 44.1 ст. 44, пп. 14.1.257 п. 14.1 ст.14, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток на суму 39947894,00 грн., за 2016 рік в сумі 7556088,00 грн., за 1 квартал 2017 року в сумі 32391806,00 грн.

За результатами перевірки складено акт від 08.06.2017 р. № 85/26-15-14-07-02-10/40675313 та винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 07.07.2017 р. № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 49 934 867,00 грн., в тому числі за податковим зобов'язанням в сумі 39947894,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 9986973,00 грн.;

- від 07.07.2017 р. № , яким позивачу зменшено суму податкового кредиту за платежем: податок на додану вартість на загальну суму 41080134,00 грн.;

- від 07.07.2017 р. № , яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення з податку на додану вартість за березень 2017 року в сумі 833,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження, Державною фіскальною службою України прийнято рішення від 25.08.2017 р. № 21282/6/11-91-11-01-02-25, яким податкові повідомлення-рішення від 07.07.2017 р. № , № , № залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Підпунктом 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті:

інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Пунктом 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України зазначається, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку не враховуються при визначенні оподаткованого прибутку.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Виходячи із системного аналізу вищенаведених правових норм для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року N 996-XIV (надалі - Закон № 996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеної у листі останнього від 02.06.2011 №742/11/13-11.

При цьому, наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов'язковою, але не вичерпною обставиною для формування податкового кредиту. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не поставлялися, то, відповідно, придбання таких товарів або послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов'язкових умов для виникнення такого права на придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом перевірки стали фінансово-господарські взаємовідносини позивача з: ТОВ «Росток Логістикс», ТОВ «Смарт Трейд Інвест», ТОВ «ВІП Білдінг Центр», ТОВ «Укр-Інвест 2015», ТОВ «Платек», ТОВ «Степі транс», ТОВ «Нінгбо», ТОВ «АТП Ойл», ТОВ «Сучасні транспортні системи», ТОВ «Фінанбуд», ТОВ «Газтрейд», ТОВ «Оіл-Трейд», ТОВ «Альтсервіс Груп», ТОВ «Нафтогазтранс-2015», ТОВ «Хімпродторг Лтд», ТОВ «Скай Сіті Буд», ПП «Бюро 7», ТОВ «Агробукфермер», ТОВ «Інтернешенел Бізнес Груп», ТОВ «Колві-Трейд», ТОВ «Соцбудтранс», ТОВ «СП «Інтергаз», ТОВ «Автошина», ТОВ «Нафтотрейд-2015», ТОВ «Технології фінансів», ТОВ «Леонгард-Люкс», ТОВ «Гесер Трейд».

1) Між ТОВ «Росток-Логістик» (покупець) та ТОВ «Мегастар Компані» (продавець) укладено договір купівлі-продажу № 26-12/162 від 26.12.2016 р. на поставку товару.

На виконання вказаного вище договору позивачем надано суду видаткові накладні на продаж газу вуглеводневого скрапленого (а.с. 4-24 т.2), товарно транспортні накладні (а.с. 25-63 т. 2), податкові накладні (а.с.64-123 т.2), рахунки на оплату (а.с. 124-144 т. 2).

На підставі договору № 4/17 уступки права вимоги від 05.01.2017 р., укладеного між ТОВ «Мегастар Компані» (надалі - цедент), ТОВ «Гесер Трейд» (надалі- цесіонарій), ТОВ «Росток Логістикс» (надалі - боржник), цедент передав цесіонарію, а цесіонарій прийняв право вимоги, належне цедентові, що виник на підставі договору купівлі-продажу № 26-12/162, укладеного між ТОВ «Мегастар Компані» та ТОВ «Росток Логістикс» всього на суму 1 000 000,00 грн.

2) Між ТОВ «Мегастар Компані» (продавець) та ТОВ «Смарт Трейдінг Інвест» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №1412/16-02 від 14.12.2016 р. на поставку товару.

На підтвердження виконання вищевказаного договору позивачем надано суду видаткові накладні на поставку бензину неетильованого АИ-95-К5-Евро (а.с. 153-155 т. 2), товарно-транспортні накладні (а.с. 156-158 т. 2), податкові накладні (а.с. 160-164 т. 2), рахунки на оплату (а.с. 165-168 т.2).

На підставі договору № 12-3/17 уступки права вимоги (цесії) від 25.01.2017 р., укладеного між ТОВ «Мегастар Компані» (надалі-цедент), ТОВ «Росток Логістик» (надалі-цесіонарій), ТОВ «Смарт Трейд Інвест» (надалі-боржник), цедент передав цесіонарію, а цесіонарій набув право вимоги, належне цедентові, що виник на підставі договору купівлі-продажу № 1412/16-02, укладеного між ТОВ «Мегастар Компані» та ТОВ «Смарт Трейд Інвест» всього на суму 1 000 000,00 грн.

3) Між ТОВ «Мегастар Компані» (продавець) та ТОВ «ВІП Білдінг Центр» (надалі-покупець) укладено договір купівлі-продажу № 3012/17-2 від 30.12.2016 р. на поставку товару.

На підтвердження виконання вищевказаного договору позивачем надано суду видаткову накладну на поставку оливи індустріальної И-20А, 2710 19 99 00 (а.с. 174 т. 2), товарно транспортні накладні (а.с. 175-177 т. 2), податкові накладні (а.с. 178-191 т.2), рахунок на оплату (а.с. 192 т. 2).

На підставі договору № 34/17 від 11.01.2017 р. уступки права вимоги, укладеного між ТОВ «Мегастар Компані» (надалі - цедент), ТОВ «Гесер Трейд» (надалі - цесіонарій), ТОВ «ВІП Білдінг Центр» (надалі-боржник), цедент передав цесіонарію, а цесіонарій набув прави вимоги, належне цедентові на підставі договору купівлі-продажу № 3012/17-2 на суму 500000,00 грн.

На підставі договору № 10-3/17 від 22.01.2017 р. уступки права вимоги, укладеного між ТОВ «Мегастар Компані» (надалі-цедент), ТОВ «Росток Логістик» (надалі-цесіонарій), ТОВ «ВІП Білдінг Центр» (надалі-боржник), цедент передав цесіонарію, а цесіонарій набув прави вимоги, належне цедентові на підставі договору купівлі-продажу № 3012/17-2 на суму 130000,00 грн.

4) Між ТОВ «Мегастар Компані» (надалі-продавець) та ТОВ «Укр-Інвест 2015» (надалі-покупець) укладено договір купівлі-продажу № 0102/17-3 від 01.02.2017 р. на поставку товару.

На підтвердження виконання вищевказаного договору позивачем надано суду видаткові накладні на поставку палива дизельного марки ДТ-З-К5, сорт F, 2710 19 43 00 (а.с. 200-218 т.2), товарно-транспортні накладні (а.с. 219-250 т.2, а.с. 1-4 т. 3), податкові накладні (а.с. 5-33 т.3), рахунки на оплату (а.с. 34-52 т. 3).

5) Між ТОВ «Мегастар Компані» (продавець) та ТОВ «Платек» (покупець) укладено договір купівлі -продажу № 2212/16-01 від 22.12.2016 р. на поставку товару.

На підтвердження виконання вищевказаного договору позивачем надано суду видаткові накладні на продаж бензину неетильованого АИ-92-К5-Евро (а.с.56-72 т. 3), товарно транспортні накладні (а.с. 73-99 т. 3), податкові накладні (а.с. 100-133 т.3), рахунки на оплату (а.с. 134-151 т.3).

6) Між ТОВ «Мегастар Компані» (надалі-продавець) та ТОВ «Степі Транс» (надалі-покупець) укладено договір купівлі-продажу № 2412/16-02 від 26.12.2016 р. на поставку товару.

На підтвердження виконання вищевказаного договору позивачем надано суду видаткову накладну на поставку бензину неетильованого АИ-92-К5-Евро, 2710 12 41 94 (а.с. 155 т. 3), товарно-транспортну накладну (а.с. 156 т. 3), податкові накладні (а.с. 157-158 т. 3), рахунок на оплату (а.с. 159 т. 3).

7) Між ТОВ «Мегастар Компані» (надалі-продавець) та ТОВ «Нінгбо» (надалі-покупець) укладено договір купівлі-продажу № 2302/17 від 23.02.2017 р. на поставку товару.

На підтвердження виконання вищевказаного договору позивачем надано суду видаткові накладні на поставку газового конденсату (а.с. 163-164 т. 3), товарно транспортні накладні (а.с. 165-167 т. 3), податкові накладні (а.с. 168-169 т. 3), рахунки на оплату (а.с. 170-171 т.3).

8) Між ТОВ «Мегастар Компані» (надалі-продавець) та ТОВ «АТП Ойл» (надалі- покупець) укладено договір купівлі-продажу № 0102171 від 01.02.2017 р. на поставку товару.

На підтвердження виконання вищевказаного договору позивачем надано суду видаткові накладні на поставку дизельного палива ДП-З-Євро 5-ВО, 2710 19 43 00 (а.с. 174-179 т. 3), товарно транспортні накладні (а.с. 180-193 т.3), податкові накладні (а.с. 194-207 т.3), рахунки на оплату (а.с. 208-214 т. 3).

9) Між ТОВ «Мегастар Компані» (надалі- продавець) та ТОВ «Сучасні транспортні системи» (надалі-покупець) укладено договір купівлі-продажу № 0401/17-1 від 04.01.2017 р. на поставку товару.

На підтвердження виконання вищевказаного договору позивачем надано суду видаткову накладну на поставку дизельного палива ДТ-З-К5, сорт F, 2710 19 43 00 (а.с. 218 т. 3), товарно транспортні накладні (а.с. 219-221 т. 3), податкові накладні (а.с.222-223 т.3), рахунок на оплату (а.с. 224 т. 3).

10) Між ТОВ «Мегастар Компані» (надалі - продавець) та ТОВ «Фінанбуд» (надалі-покупець) укладено договір купівлі-продажу № 2612/16-07 від 26.12.2016 р. на поставку товару.

На підтвердження виконання вищевказаного договору позивачем надано суду видаткові накладні на поставку бензина неетильованого АИ-92-К5-Евро, 2710 12 41 94 (а.с. 227-233 т. 3), товарно транспортні накладні (а.с. 234-245 т.3), податкові накладні (а.с. 246-250 т.3, а.с. 1-9 т. 4), рахунки на оплату (а.с. 10-16 т. 4).

11) Між ТОВ «Мегастар Компані» (надалі-продавець) та ТОВ «Газтрейд» (надалі - покупець) укладено договір купівлі-продажу № 2702/17-3 від 27.02.2017 р. на поставку товару.

На підтвердження виконання вищезгаданого договору позивачем надано суду видаткові накладні на поставку дизельного палива марки ДТ-З-К5, сорт F, 2710 19 43 00 (а.с. 19-21 т. 4), товарно-транспортну накладну (а.с. 22 т.4), податкові накладні (а.с. 23-25 т.4), рахунки на оплату (а.с. 26-28 т.4).

12) Між ТОВ «Мегастар Компані» (надалі-продавець) та ТОВ «Оіл Трейд» (надалі-покупець) укладено договір № 0202/17-1 від 02.02.2017 р. купівлі продажу товару.

На підтвердження виконання вищевказаного договору позивачем надано суду видаткові накладні на продажу дизельного палива ДП-З-Євро 5- ВО, 2710 19 43 00 (а.с. 32-33 т.3), товарно транспортні накладні (а.с. 34-36 т. 4), податкові накладні (а.с. 37-40 т. 4), рахунки на оплату (а.с. 41-42 т.4).

13) Між ТОВ «Мегастар Компані» (надалі-продавець) та ТОВ «Альтсервіс Груп» (надалі-покупець) укладено договір купівлі-продажу № 3012/17-1 від 30.12.2016 р. на купівлю товару.

На підтвердження виконання вищевказаного договору позивачем надано суду видаткові накладні на придбання бензину неетильованого АИ-92-К5-Евро, 2710 12 41 94 (а.с. 46-47 т. 4), товарно-транспортні накладні (а.с. 48-52 т. 4), податкові накладні (а.с.33-56 т.4), рахунки на оплату (а.с. 57-58 т. 4).

14) Між ТОВ «Мегастар Компані» (надалі-продавець) та ТОВ «Нафтогазтранс-2015» (надалі-покупець) укладено договір купівлі-продажу № 2702/17-4 від 27.02.2017 р. на продаж товару.

На підтвердження виконання вищевказаного договору позивачем надано суду видаткові накладні на продаж дизельного палива марки ДТ-З-К5 сорт F, 2710 19 43 00 (а.с. 62-64 т. 4), товарно-транспортні накладні (а.с. 65-68 т.4), податкові накладні (а.с. 69-71 т. 4), рахунки на оплату (а.с.72-74 т. 4).

15) Між ТОВ «Мегастар Компані» (надалі-продавець) та ТОВ «Хімпродторг Лтд» (надалі-покупець) укладено договір купівлі-продажу № 010217-1/1 від 01.02.2017 р. на купівлю-продаж товару.

На підтвердження виконання вищевказаного договору позивачем надано суду видаткові накладні на продаж бензину неетильованого АИ-92-К5-Евро (а.с. 78-98 т. 4), товарно-транспортні накладні (а.с. 99-128 т. 4), податкові накладі (а.с. 129-162 т. 4), рахунки на оплату (а.с. 163- 183 т. 4).

16) Між ТОВ «Мегастар Компані» (надалі-продавець) та ТОВ «Скай Сіті Буд» (надалі-покупець) укладено договір купівлі-продажу № 2312/16-01 від 23.12.2016 р. на купівлю-продаж товару.

На підтвердження виконання вищевказаного договору позивачем надано суду видаткові накладні на продаж бензину неетильованого АИ-92-К5-Евро, фракція газойлево-гудронова легка (а.с. 187-211 т. 4), товарно-транспортні накладні (а.с. 212-235 т. 4), податкові накладі (а.с. 236-250 т. 4, а.с. 1-11 т. 5), рахунки на оплату (а.с.12-28 т. 5).

17) Між ТОВ «Мегастар Компані» (надалі-продавець) та ПП «Бюро 7» (надалі-покупець) укладено договір купівлі-продажу № 2612/16-02 від 26.12.2016 р. на купівлю-продаж товару.

На підтвердження виконання вищевказаного договору позивачем надано суду видаткові накладні на продаж бензину неетильованого АИ-92-К5-Евро, газовий конденсат (а.с. 31-47 т. 5), товарно-транспортні накладні (а.с. 48-77 т. 5), податкові накладі (а.с. 78-100 т. 5), рахунки на оплату (а.с.101-117 т. 5).

18) Між ТОВ «Мегастар Компані» (надалі-продавець) та ТОВ «Агробукфермер» (надалі-покупець) укладено договір купівлі-продажу № 0202/17-1 від 05.02.2017 р. на купівлю-продаж товару.

На підтвердження виконання вищевказаного договору позивачем надано суду видаткову накладну на продаж ДТ-З-К5 сорт F, 2710 19 43 00 (а.с. 121 т. 5), товарно-транспортні накладні (а.с. 122-123 т. 5), податкові накладі (а.с. 124-125 т. 5), рахунок на оплату (а.с.126 т. 5).

19) Між ТОВ «Мегастар Компані» (надалі-продавець) та ТОВ «Агробукфермер» (надалі-покупець) укладено договір купівлі-продажу № 0202/17-1 від 05.02.2017 р. на купівлю-продаж товару.

На підставі договору № 617/4 від 05.02.2017 р., укладеного між ТОВ «Мегастар Компані» (надалі-цедент), ТОВ «Гесер Трейд» (надалі- цесіонарій), ТОВ «Агробукфермер» (надалі- боржник), цесіонарій набув право вимоги, належне цедентові, і став кредитором за боргом, що виник на підставі договору купівлі-продажу № 0202/17-1, укладеного між ТОВ «Мегастар Компані» та ТОВ «Агробукфермер» всього на суму 500 000,00 грн.

20) Між ТОВ «Мегастар Компані» (надалі-продавець) та ТОВ «Інтернешенел Бізнес Груп» (надалі-покупець) укладено договір купівлі-продажу № 1302/17-6 від 13.02.2017 р. на купівлю-продаж товару.

На підтвердження виконання вищевказаного договору позивачем надано суду видаткові накладні на продаж ДТ-З-К5 сорт F, 2710 19 43 00 (а.с. 132-152 т. 5), товарно-транспортні накладні (а.с. 153-190 т. 5), податкові накладні (а.с. 191-211 т. 5), рахунки на оплату (а.с. 212-232 т. 5).

21) Між ТОВ «Мегастар Компані» (надалі-продавець) та ТОВ «Колві-Трейд» (надалі-покупець) укладено договір купівлі-продажу № 26-12/161 від 26.12.2016 р. на купівлю-продаж товару.

На підтвердження виконання вищевказаного договору позивачем надано суду видаткові накладні на продаж скрапленого вуглеводневого газу (а.с. 236-250, а.с. 1-13 т. 6), товарно-транспортні накладні (а.с. 14-64 т. 6), податкові накладні (а.с. 65-134 т. 6), рахунки на оплату (а.с. 135-162 т. 6).

На підставі договору № 5/17 від 05.01.2017 р. уступки права вимоги, укладеного між ТОВ «Мегастар Компані» (надалі-цедент), ТОВ «Гесер-Трейд» (надалі- цесіонарій), ТОВ «Колві-Трейд» (надалі- боржник), цесіонарій набув право вимоги, належне цедентові, і став кредитором за боргом, що виник на підставі договору купівлі-продажу № 0202/17-1, укладеного між ТОВ «Мегастар Компані» та ТОВ «Колві-Трейд» всього на суму 1 375 600 грн.

22) Між ТОВ «Мегастар Компані» (надалі-продавець) та ТОВ «Соцбудтранс» (надалі-покупець) укладено договір купівлі-продажу № 26-02/17 від 06.02.2017 р. на купівлю-продаж товару.

На підтвердження виконання вищевказаного договору позивачем надано суду видаткові накладні на продаж газового конденсату (а.с. 170-201 т. 6), товарно-транспортні накладні (а.с. 202-250 т. 6, а.с.1-29 т. 7), податкові накладні (а.с. 32-68 т. 7), рахунки на оплату (а.с. 69-99 т. 7).

На підставі договору № 14/35 від 06.02.2017 р. уступки права вимоги, укладеного між ТОВ «Мегастар Компані» (надалі-цедент), ТОВ «Колві-Трейд» (надалі- цесіонарій), ТОВ «Соцбудтранс» (надалі- боржник), цесіонарій набув право вимоги, належне цедентові, і став кредитором за боргом, що виник на підставі договору купівлі-продажу № 0202/17-1, укладеного між ТОВ «Мегастар Компані» та ТОВ «Соцбудтранс» всього на 4 497 000,00 грн.

На підставі договору № 1702/2-1 від 17.02.2017 р. уступки права вимоги, укладеного між ТОВ «Мегастар Компані» (надалі-цедент), ТОВ «Технології фінансів» (надалі- цесіонарій), ТОВ «Соцбудтранс» (надалі- боржник), цесіонарій набув право вимоги, належне цедентові, і став кредитором за боргом, що виник на підставі договору купівлі-продажу № 0202/17-1, укладеного між ТОВ «Мегастар Компані» та ТОВ «Соцбудтранс» всього на 5 000 000,00 грн.

23) Між ТОВ «Мегастар Компані» (надалі-продавець) та ТОВ «Соцбудтранс» (надалі-покупець) укладено договір купівлі-продажу № 2212/16-02 від 22.12.2016 р. на купівлю-продаж товару.

На підтвердження виконання вищевказаного договору позивачем надано суду видаткові накладні на продаж стабільного газового конденсату (а.с. 108-201 т. 7), товарно-транспортні накладні (а.с. 202-250 т. 7, а.с. 1-150 т. 8 ), податкові накладні (а.с. 151-250 т. 8, а.с. 1-82 т. 9), рахунки на оплату (а.с. 83-177 т. 9).

24) Між ТОВ «Мегастар Компані» (надалі-продавець) та ТОВ «Автошина» (надалі-покупець) укладено договір купівлі-продажу № 3012/17-15 від 15.12.2016 р. на поставку товару.

На підтвердження виконання вищевказаного договору позивачем надано суду видаткову накладну на продаж бензину неетильованого АИ-92-К5-Евро (а.с. 181 т. 9), товарно-транспортні накладні (а.с. 182-183 т. 9), податкові накладні (а.с. 183-184 т. 9), рахунок на оплату (а.с. 185 т. 9).

25) Між ТОВ «Мегастар Компані» (надалі-продавець) та ТОВ «Нафтотрейд-2015» (надалі-покупець) укладено договір купівлі-продажу № 2802/17-15 від 28.02.2017 р. на купівлю-продаж товару.

На підтвердження виконання вищевказаного договору позивачем надано суду видаткову накладну на продаж бензину неетильованого АИ-92-К5-Евро (а.с. 188 т. 9), товарно-транспортні накладні (а.с. 189-204 т. 9), податкову накладну (а.с. 205 т. 9), рахунок на оплату (а.с. 206 т. 9).

Вказані вище господарські операції було оформлено відповідними проводками в бухгалтерському обліку, що підтверджується наявною в матеріалах справи карткою рахунку 361 за березень 2016 р. - квітень 2017 р. (а.с. 207-254 т.9).

26) Між ТОВ «НБК-2015» (надалі-продавець) та ТОВ «Мегастар Компані» (надалі - покупець) укладено договір купівлі-продажу № 2012 від 20.12.2016 р. на поставку товару.

На підтвердження придбання бензину неетильованого АИ-92-К5-Евро, 2710 12 41 94, палива дизельного марки ДТ-З-К5, сорт F, 2710 19 43 00, газу вуглеводневого скрапленого, бензину неетильованого АИ-92-К5-Евро, 2710 12 41 94, палива дизельного марки ДТ-З-К5, сорт F, 2710 19 43 00 позивачем надано специфікації (а.с. 4-22 т. 10), видаткові накладні (а.с. 23-74 т. 10), податкові накладні (а.с. 75-160 т. 10).

27) Між ТОВ «Нафтотрейд-2015» (надалі- продавець) та ТОВ «Мегастар Компані» (надалі - покупець) укладено договір купівлі-продажу № 212 від 22.12.2016 р. на поставку фракції газойлево-гудронової легкої.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано суду видаткові накладні (а.с. 164-188 т. 10), податкові накладні (а.с. 189-216 т. 10).

28) Між ТОВ «СП «Інтергаз» (надалі-продавець) та ТОВ «Мегастар Компані» (надалі- покупець) укладено договір купівлі-продажу № 2702/17-01 від 27.02.2017 р. на поставку бензину неетильованого АИ-92-К5-Евро.

На виконання вищевказаного договору позивачем надано суду видаткову накладну (а.с. 219 т. 10), податкову накладну (а.с. 220 т. 10), угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог (а.с. 222 т. 10), оборотно-сальдову відомість по рахунку (а.с. 223 т. 10).

Вказані вище господарські операції було оформлено відповідними проводками в бухгалтерському обліку, що підтверджується наявною в матеріалах справи карткою рахунку 361 за січень 2016 р. - березень 2017 р. (а.с. 224-238 т. 10).

Паливно-мастильні матеріали зберігались на складі на підставі договору зберігання № 15123Б від 15.12.2016 р., укладеного з ТОВ «НБК-2015». Сторонами було складено та підписано акти надання послуг (а.с. 5-14 т. 11), податкові накладні, розрахунок коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної (а.с.15-39 т. 11), акти приймання-передачі на відповідальне зберігання (а.с. 41-83 т. 11), акти повернення товару з відповідального зберігання (а.с. 84-250 т. 11, а.с. 1-178 т. 11), заявки для здійснення транспортно-експедиційних послуг, пов'язаних із перевезенням вантажів (а.с. 179-250 т.11, а.с. 1- 255 т. 12).

На підтвердження розрахунків за вищевказаними договорами позивачем надано суду банківські виписки (а.с. 1-59 т.12).

Між ТОВ «БРСМ-Нафта» (надалі-орендодавець) та ТОВ «НБК-2015» (надалі - орендар) укладено договір оренди № 0104-ГНС від 01.04.2016 р., відповідно до якого орендодавець передає в користування орендарю наступне майно: цілісний майновий комплекс (ГНС), що розташований за адресою: Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Переяславське, вул. Шевченка, буд. 1Б та складається з об'єктів нерухомості, інвентарю та обладнання.

ТОВ «НБК-2015» є орендарем майнового комплексу «Нафтобаза», що розташований за адресою: Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Переяславське, вул. Шевченка, буд. 1-А; вагової з навісом на площі 1,5171 га, що розташовані за адресою: Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Переяславське, вул. Шевченка, буд. 1-Г та складається з об'єктів нерухомості, інвентарю та обладнання, - на підставі договору оренди № 01/04-НБ від 01.04.2016 р., укладеного з ТОВ «БРСМ-Нафта».

Також на підставі договору оренди № 01 від 31.03.2016 р., укладеного з ТОВ «Креатив Ворд», ТОВ «НБК-2015» є орендарем комплексу «Нафтобаза» (комплекс будівель нафтобази) загальною площею 144,49 кв.м., яка розташована на земельній ділянці загальною площею 2,8844 га, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Голованівський район, с/ще Голованівськ, вул. Голочанська, буд. 1-б.

Вищевказані господарські операції позивача з його контрагентами декларувалися позивачем.

Як вбачається із акту перевірки ГУ ДФС у м.Києві від 25.08.2017 р. № 21282/6/11-91-11-01-02-25 висновки щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблено з огляду на те, що з наданих позивачем документів не можливо встановити, де та, саме з якою метою зберігалися ПММ, не можливо встановити ким відпускалися ПММ, не можливо встановити показники та інше, в операціях відсутні транспортні потоки щодо перевезення небезпечних вантажів, не можливо ідентифікувати осіб, які підписали первинні документи, не вказано адреси підприємств, реєстраційні дані та банківські рахунки, а також з огляду на те, що відносно ТОВ «Нафтотрейд-2015» порушено кримінальне провадження, що свідчить про те, що господарські операції позивача з його контрагентами не спрямовані на настання реальних правових наслідків, за відсутності факту реальності господарських операцій.

Однак, під час перевірки відповідачем не перевірявся зміст правочинів, укладених між позивачем та його контрагентами, жодних доказів нікчемності правочинів, вчинених ними, суду не надано.

Висновок відповідача про порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблено на підставі дефектності первинних документів позивача, та свідчить про відсутність у товариства необхідних умов для реального настання результатів господарської діяльності, а тому взаємовідносини з контрагентами здійснювалися без мети реального настання правових наслідків.

Суд звертає увагу, що для висновків щодо нікчемності правочинів між позивачем та його контрагентами необхідно встановити наявність у платника податку при вчиненні таких зобов'язань мети, суперечної інтересам держави та суспільства. Про наявність такої мети у платника податку не можуть свідчити лише факти певних порушень правил ведення господарської діяльності чи оподаткування будь-ким з постачальників товару у ланцюгу постачання.

При цьому, з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

Таким чином, недотримання контрагентом (ами) позивача податкової дисципліни має правові наслідки саме для цього контрагента (ів), оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

Аналогічна правова позиція була висловлена також Вищим адміністративним судом України, зокрема, в ухвалах суду від 23.02.2012 № К/9991/40332/11, від 23.04.2012 №К/9991/26905/12.

Судом також враховуються рішення Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес»АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Відповідно до п. 2.7 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Документування господарських операцій може здійснюватись із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов'язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм.

Таким чином, всі документи в їх сукупності, як ті, що складені на бланках типових і спеціалізованих форм, так і ті, що складені на самостійно виготовлених бланках під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення, належать до первинних документів бухгалтерського обліку, головне, щоб за змістом та формою документи відповідали наведеним вище вимогам закону та відображали реальні господарські операції.

Разом з тим, господарські операції є підтвердженими лише за наявності первинних документів, які містять відомості про господарську операцію, розкривають її зміст та дозволяють встановити пов'язаність таких операцій з господарською діяльністю. Документи, які містять загальну назву послуги (наприклад «послуги з перевезення» із зазначенням їх вартості) за відсутності інших документів, які б розкривали зміст послуг, дозволяли б встановити відповідність формування вартості таких послуг порядку, передбаченому відповідними договорами, та свідчили б про фактичне надання таких послуг, не можуть бути підтвердженням здійснення послуг з перевезення вантажів.

Статтею 2 Закону № 996-XIV зазначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону № 996-XIV бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 Закону № 996-XIV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної в ухвалі від 17.02.2015р. у справі №К/800/56294, окремі недоліки в оформленні первинних документів не спростовують наявності у підприємства відповідних господарських операцій. Відсутність реквізитів первинних документів ще не означає їх дефектність.

Не є свідченням нереальності господарських операцій відсутність деталізації їх опису в первинних документах. Зокрема в ухвалах від 05.08.2015р. у справах №К/800/40727/14 та №К/800/68410/14 Вищим адміністративним судом України вказано на те, що умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені та спрямовані на отримання позитивного економічного ефекту, а власне відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій.

Неповнота актів виконаних робіт, відсутність звіту також не визнається судами як абсолютна причина для висновку про нереальність господарської операції. Мотивуючи подібний висновок, Вищий адміністративний суд України зазначив, що жодним нормативно-правовим актом не затверджено форми бланку акту виконаних робіт (послуг) чи звіту про виконані послуги, крім законодавчо встановленого мінімуму обов'язкових реквізитів, встановлених статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (постанова від 28.01.2016 р. у справі №2-а-2413/12/2070).

За таких обставин, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, що підтверджують порушення позивачем вимог податкового законодавства; доказів того, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 07.07.2017 р. № , № , № прийнято обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин справи, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України визначено, у разі, якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу сплачує штрафні санкції.

Оскільки, суд визнав неправомірним нарахування позивачу сум з податку на прибуток, то нарахування штрафних санкцій є також неправомірним.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв'язку із задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача на користь Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 242- 243, 245-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегастар Компані» (02160, м.Київ, пр. Соборності, 7/А, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в місті Києві від 07.07.2017 р. № , № , .

Стягнути з Головного управління ДФС у м.Києві судові витрати в сумі 1 365 237, 51 гривень на користь Державного бюджету України.

Рішення суду відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко

Повний текст судового рішення складено та підписано 11.06.2018 р.