Справа № 22-а-24410/11
Суддя: Кружиліна О. А.
Дата ухвалення: 2011-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Категорія: інші доповідач - Кружиліна О. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Кружиліної О. А., суддів - Кіся П.В., Макарова Г.О., при секретарі - Пуль С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 серпня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області про стягнення недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення,

встановила:

У липні 2010 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області про стягнення недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення. В обгрунтування вимог зазначав, що має правовий статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, відноситься до 2 категорії. На підставі Закону України від 28 лютого 1991 року № 797-ХП /з наступними змінами/ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» /далі - Закон № 797-ХП/ має право на отримання щорічної суми на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат, але цю допомогу він отримує в заниженому розмірі, тому вважає що відповідачі своїми діями та бездіяльністю порушують його Конституційні права та чинне законодавство.

Посилаючись на вказані обставини, просив задовольнити позов, визнати дії відповідача протиправними з зобовязанням відповідно здійснити перерахунок, провести виплати щорічної допомоги на оздоровлення як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2009 рік в сумі 3150 грн.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на відсутність правових підстав для цього.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 серпня 2010 року позов задоволено частково

Дії Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області визнані протиправними.

Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік в розмірі пяти мінімальних заробітних плат відповідно до ч. З ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з законодавчо встановлених розмірів мінімальної заробітної плати, з урахуванням раніше виплаченої суми.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції не оскаржив, своїх заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Виходячи з приписів п.2 ч.І ст.197 КАС України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження через неприбуття у судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону життя і здоровя та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення встановлені Законом № 797-ХП.

Статтею 48 Закону № 797-ХП інвалідам П категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачена щорічна виплата на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 набув правового статусу громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесений до 2 категорії, і має право на отримання щорічної суми на оздоровлення.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов щодо зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2009, виходив з того, що позивач має право на отримання зазначених виплат.

Законом України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", а саме п.п.11 п. 28 розділу 2, ст.48 Закону України "Про соціальний статус і захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо розміру і порядку виплати щорічної допомоги на оздоровлення викладена в новій редакції, яка набрала чинності з 01.01.2008 року, згідно якої щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, визначеному Кабінетом Міністрів України..

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення підпункту 11 пункту 28 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року № 107-УІ, яким зупинено на 2008 рік положення ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

У 2009 році положення Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не змінювалися.

Отже, зазначені виплати щорічної грошової допомоги на оздоровлення органами соціального захисту населення повинні здійснюватися у розмірі, який визначений ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , а саме учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч. 7 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо визнання неправомірними дії відповідача щодо не нарахування та виплати належних позивачу щорічної допомоги за 2009 рік відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобовязання здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за 2009 рік щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до чинного законодавства.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2009 рік , яка підлягала застосуванню, колегія суддів вважає хибним.

Так, відповідно до ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2009 рік, надано право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Отже, повноваження щодо встановлення розміру соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, надано Кабінету Міністрів України в 2009р.

Однак, Кабінетом Міністрів України в 2009 році не приймалася постанова про визначення розміру допомоги на оздоровлення відповідно до Закону України Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Закон України Про Державний бюджет України на 2009 набув чинності з 01.01.2009 року та зворотної сили не має, в звязку з чим відповідач при нарахуванні допомоги на оздоровлення повинен був керуватися ст. 48 Закону України Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , а не Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року та постановою Кабінету міністрів України № 562 від 12.07.2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За таких обставин та з урахуванням вимог ст. 48 Закону України Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , відповідач по справі повинен виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення із сум мінімальної заробітної плати на момент виплати.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 2 Закону України № 1691-VI, ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області - відхилити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 серпня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий

судді -