Справа № 804/5848/17
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2017 року Справа № 804/5848/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя - Букіна Л.Є.,
за участі: секретаря судового засідання Бутенко П.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (письмовому провадженні) у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Орлівщина» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Орлівщина» (далі - Товариство) звернулось 12.09.2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області з позовними вимогами про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 03.05.2017 року № 122/4.1-10/420.
В обґрунтування позову посилалось на протиправність оскарженої постанови, оскільки з боку посадових осіб Товариства не вчинялись дії з приводу перешкоджання проведенню перевірки відповідачем. Крім того вказує, що останнім заходи з державного контролю проведено не за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання. Також позивач зазначає про неналежне повідомлення відповідачем про розгляд справи про накладення штрафу та про проведення перевірки.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.09.2017 року відкрито провадження у справі.
Відповідач, у наданих до суду запереченнях зазначив, що під час перевірки діяв в межах наданих повноважень, а твердження позивача щодо порушення процедури під час здійснення інспекційного відвідування і під час розгляду справи про накладення штрафу є надуманими та такими, що не відповідають дійсності.
У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти доводів позовної заяви та прос у задоволенні позову відмовити.
Суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147-VIII внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до п. 10 ч. 1 Перехідних положень КАС України в редакції, яка набрала законної сили 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності Кодексу в редакції від 15.12.2017 року, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності нової редакції Кодексу.
Усною ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2017 року вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Заслухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на таке.
Вказаним актом перевірки встановлено порушення позивачем вимог ст. 35 Закону України «Про оплату праці» і статті 259 Кодексу законів про працю України, зокрема: посадовими особами позивача вчинено перешкоди для здійснення органами державного нагляду перевірки за додержанням законодавства про працю.
Постановою Управління Держпраці від 03.05.2017 року № 122/4.1-10/420 на Товариство накладено штраф в розмірі 9600 грн. за недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні у відповідності до абз. 6 ч. 2 ст. 265 КЗпП України
Відповідно до ст. 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», відповідно до статті 1 якого державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно зі ст. 2 цього Закону дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності
За приписами частин 4 та 5 статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації. Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.
Положення про Державну службу України з питань праці затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 96, відповідно до пунктів 1, 4, 7 якого Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб. Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю. Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 100 утворено територіальні органи Держпраці, зокрема Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області.
Наказом Держпраці від 04.02.2016 р. № 8 затверджено Положення про Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - Положення), згідно із пунктом 1 якого Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.
Відповідно до п. 3 Положення основним завданням ГУ Держпраці є, зокрема, реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Підпунктами 5, 8 пункту 4 Положення передбачено, що ГУ Держпраці здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю, здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про зайнятість населення з питань дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи.
За таких обставин, відповідач є повноважним органом, який забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю на території Дніпропетровської області, до повноважень якого належить проведення перевірок додержання вимог законодавства про працю.
Згідно пункту 3 Порядку №390, позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення.
З наданих позивачем документів вбачається, що підставою для здійснення перевірки Товариства був лист Новомоськовського ОУПФУ Дніпропетровської області від 07.02.2017р.
Згоду на проведення перевірки надано Державною службою України з питань праці листом від 22.03.2017 року.
На підставі зазначеного погодження відповідачем видано наказ про проведення позапланових заходів зі здійснення державного нагляду та на наступний день видано направлення на проведення перевірки Товариства.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність повноважень та належних підстав у відповідача на проведення позапланової перевірки.
При цьому, відповідно до підпункту 5 пункту 6 Положення ГУ Держпраці має право проводити безперешкодно відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, нагляд та контроль за дотриманням якого віднесено до повноважень Управління. Аналогічні приписи закріплені також в п.1 статті 12 Міжнародної організації праці № 84 1947 року
Тобто, вказаними нормами передбачено право посадових осіб Держпраці проводити перевірки законодавства про працю без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби, а тому твердження позивача в цій частині є необґрунтованими.
Щодо тверджень Товариства з приводу того, що відповідачем перевірку проведено за місцем, де відсутні будь-які керівні органи останнього та документи з приводу обліку господарської діяльності суд зазначає, зокрема про таке.
Частиною першої статті 89 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до ЄДР, відкритого для загального ознайомлення.
Відповідно до статті 93 цього ж Кодексу, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце введення діяльності юридичної особи та місце управління і обліку.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 390, інспектор праці може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватись за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів.
Згідно з абзацом першим частини десятої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», посадові особи органу державного нагляду з метою з'ясування обставин, які мають значення для повноти проведення заходу, здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, огляд територій або приміщень, які використовуються для провадження господарської діяльності, а також будь-яких документів чи предметів, якщо це передбачено законом.
Судом встановлено та не заперечується позивачем, що за юридичною адресою, вказаному у ЄДРПОУ Товариство не знаходиться.
Судом також встановлено, що фактично, місцезнаходження Товариства знаходиться за адресою автодорога Знамянка-Луганськ-Ізварине, 246 км + 800 м., яке передано останньому (Товариству) у користування на підставі договору оренди від 10.01.2016 року, укладеного з ТОВ «АРА».
Допитана в якості свідка - ОСОБА_1 (інспектор праці, яка проводила перевірку) пояснила суду, що за фактичним місцезнаходженням позивача розташована одноповерхова будівля с офісними приміщеннями в середині, сільськогосподарська техніка, бензовоз, газовивози, автобус, трактори, автокран, бульдозер, легкові автомобілі та гаражі для техніки. На столах, які знаходились в середині офісних приміщень одноповерхових будівель знаходились первинні документи, які містили реквізити Товариства , зокрема: рахунок-фактура від 07.03.2017 року № 951, «журнал нарядів, норми виробітки, расценки, росхід ГСМ на механізовані роботи, штатний розпис позивача, на підтвердження чого матеріали справи містять відповідні фотокопії. Також пояснила, що особи, які знаходились в зазначених приміщеннях, після ознайомлення з направленням, підставами проведення перевірки та службовим посвідченням відмовили у проведенні перевірки.
За таких обставин, твердження позивача, що з боку посадових осіб Товариства не вчинялись дії з приводу перешкоджання проведенню перевірки відповідачем, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.
В той же час, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про неналежне повідомлення відповідачем про розгляд справи про накладення штрафу та з цього приводу зазначає таке.
Приписами п. 2 «Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 (далі Порядок №509) встановлено, що штрафи накладаються головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи можуть бути накладені на підставі, в т.ч: акта про виявлення під час перевірки субєкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.
Згідно п. 3 та 4 Порядку № 509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа). Справа розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.
Про розгляд справи Держпраці та її територіальні органи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в Держпраці чи її територіальному органі, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника (п. 6 Порядку № 509).
Згідно до пункту 7 Порядку № 509, справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.
Відповідачем при винесенні оскарженої постанови вищевказані норми враховані не були, доказів на спростування вказаних обставин ним також до суду не надано.
Тобто, відповідач у даному випадку застосував суто формальний підхід у питанні притягнення позивача до відповідальності та використав свої владні управлінські функції без легітимної мети, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.
Наведене є порушенням критеріїв правомірності рішень суб'єктів владних повноважень, визначених приписами статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому оскаржене рішення підлягає скасуванню.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем порядку прийняття рішення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
За таких обставин, відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати зі сплату судового збору у розмірі 1600,00 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 205, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Орлівщина» - задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 03.05.2017 року № 122/4.1-10/420.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 25.12.2017 року.

Суддя Л.Є. Букіна