Справа № 805/257/18-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року справа №805/257/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М.,

за участі секретаря судового засідання Терзі Д.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року в адміністративній справі №805/257/18-а (головуючий у 1 інстанції Лазарєв В.В.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Колбіко» до Головного управління ДФС у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.132-133) просив визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобовязати списати безнадійну податкову заборгованість:

1) з податку на нерухоме майно у розмірі 632,57 грн., що обліковується у Костянтинівській ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області;

2) з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 3232,26 грн., що обліковується у Костянтинівській ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області;

3) з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 10145,19 грн., що обліковується у Маріупольській ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області (північне відділення);

4) з податку на нерухоме майно у розмірі 462,45 грн., що обліковується у ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області (Центрально міський район м. Макіївка);

5) з земельного податку у розмірі 660,42 грн., що обліковується у ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області (Центрально міський район м. Макіївка);

6) з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 3051,46 грн., що обліковується у ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області (Червоногвардійський район м. Макіївка);

7) з земельного податку у розмірі 483,91 грн., що обліковується у ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області (Кіровський район м. Макіївка);

8) з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 75497,92 грн., що обліковується у ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області (Совєтський район м. Макіївка);

9) з земельного податку у розмірі 13275,83 грн., що обліковується у ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області (Совєтський район м. Макіївка);

10) з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 2979,59 грн., що обліковується у ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області (Гірницький район м. Макіївка) та зі сплати єдиного внеску у розмірі 2 309 145,83 грн., що обліковується у ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідач незаконно, всупереч вимогам Податкового Кодексу України та Законів України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», - відмовив ТОВ «Фірма «Колбіко» у списанні безнадійного податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб, з податку на нерухоме майно, з земельного податку та заборгованості з єдиного внеску.

При цьому позивачем на підтвердження виникнення податкового боргу внаслідок форс-мажорних обставин надано податковому органу сертифікат Донецької Торгово-промислової палати.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року позов задоволено частково.

Зобовязано Головне управління ДФС у Донецькій області прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Колбіко»:

1) з податку на нерухоме майно у розмірі 632,57 грн., що обліковується у Костянтинівській ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області;

2) з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 3232,26 грн., що обліковується у Костянтинівській ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області;

3) з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 10145,19 грн., що обліковується у Маріупольській ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області (північне відділення);

4) з податку на нерухоме майно у розмірі 462,45 грн., що обліковується у ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області (Центрально міський район м. Макіївка);

5) з земельного податку у розмірі 660,42 грн., що обліковується у ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області (Центрально міський район м. Макіївка);

6) з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 3051,46 грн., що обліковується у ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області (Червоногвардійський район м. Макіївка);

7) з земельного податку у розмірі 483,91 грн., що обліковується у ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області (Кіровський район м. Макіївка);

8) з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 75497,92 грн., що обліковується у ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області (Совєтський район м. Макіївка);

9) з земельного податку у розмірі 13275,83 грн., що обліковується у ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області (Совєтський район м. Макіївка);

10) з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 2979,59 грн., що обліковується у ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області (Гірницький район м. Макіївка).

Зобовязано Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області прийняти рішення щодо списання безнадійного боргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Колбіко» зі сплати єдиного внеску у розмірі 2 309 145,83 грн., що обліковується у ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

1. Позивач не перереєстрував місцезнаходження юридичної особи на іншу територію України, тому відлік строку давності зупинено та податковий борг та борг з єдиного внеску не набули статус безнадійного, отже, відсутні підстави для його списання.

2. На теперішній час відсутній механізм списання грошових зобовязань зі сплати за землю, податку на нерухоме майно за обєкти нерухомості, розташовані на тимчасово непідконтрольній території.

3. Суд першої інстанції, посилаючись на п.9-4 розділу 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2464, не звернув уваги, що ця норма втратила чинність.

В частині відмови в задоволенні позову судове рішення не оскаржується.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Колбіко» є юридичною особою, яке зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом: 24658276, місцезнаходження юридичної особи: станом на 07.11.2017 рік є вулиця Лебедєва, будинок 78, місто Макіївка, Донецька область, 86116.

Перебуває на обліку в ОСОБА_3 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області (Совєтський район м. Макіївка (а.с.10-12).

Згідно інтегрованої картки платника податків - ТОВ «Фірма «Колбіко» в підприємства наявний податковий борг (а.с.52-127), а саме:

1) з податку на нерухоме майно за період з жовтня 2014 по вересень 2016 року у розмірі 632,57 грн., що обліковується у Костянтинівській ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області;

2) з орендної плати з юридичних осіб за період з червня 2014 року по січень 2015 року у розмірі 3232,26 грн., що обліковується у Костянтинівській ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області;

3) з орендної плати з юридичних осіб за період з червня 2014 року по січень 2015 року у розмірі 10145,19 грн., що обліковується у Маріупольській ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області (північне відділення);

4) з податку на нерухоме майно з жовтня 2014 року по січень 2015 року у розмірі 462,45 грн., що обліковується у ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області (Центрально міський район м. Макіївка);

5) з земельного податку за період з червня 2014 року по січень 2015 року у розмірі 660,42 грн., що обліковується у ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області (Центрально міський район м. Макіївка);

6) з орендної плати з юридичних осіб з липня 2014 року по січень 2015 року у розмірі 3051,46 грн., що обліковується у ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області (Червоногвардійський район м. Макіївка);

7) з земельного податку з липня 2014 року по січень 2015 року у розмірі 483,91 грн., що обліковується у ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області (Кіровський район м. Макіївка);

8) з орендної плати з юридичних осіб за період з червня 2014 року по січень 2015 року у розмірі 75497,92 грн., що обліковується у ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області (Совєтський район м. Макіївка);

9) з земельного податку за період з червня 2014 року по січень 2015 рік у розмірі 13275,83 грн., що обліковується у ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області (Совєтський район м. Макіївка);

10) з орендної плати з юридичних осіб за період з липня 2014 року по січень 2015 року у розмірі 2979,59 грн., що обліковується у ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області (Гірницький район м. Макіївка).

Заборгованість зі сплати єдиного внеску за період з травня 2014 року по липень 2015 року у розмірі 2 309 145,83 грн., що обліковується у ОСОБА_3 ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області.

07 листопада 2017 року ТОВ «Фірма «Колбіко» звернулося до Головного управління ДФС у Донецькій області з заявою №45/02-1 про визнання безнадійною та списання зазначеної заборгованості, що виникла внаслідок форс-мажорних обставин відповідно до Законів України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон №1669), «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №2464) та норм Податкового кодексу України.

Відповідач листом від 05 грудня 2017 року № 33988/10/05-99-17-01-06 відмовив в списанні заборгованості з посиланням на підпункт 38.1 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України та на втрату чинності пункту 9-4 розділ 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2464.(а.с.15-17)

Настання для позивача форс-мажорних обставин з 14 квітня 2014 року підтверджено сертифікатом Донецької Торгово-промислової палати України № 2898/1/12-12/03 від 30 грудня 2014 року. (а.с.46)

Суд першої інстанції задовольняючи позов, прийшов до висновку, оскільки податкова заборгованість виникла внаслідок форс-мажорних обставин, позивач надав достатньо доказів, що підтверджують обставини непереборної сили (сертифікат ТПП України), які призвели до виникнення безнадійного податкового боргу, тому наявні підстави для його списання.

Оцінка суду.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин).

Відповідно до п. 101.1 ст. 101 Податкового кодексу України, списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Підпунктом 101.2.4 п. 101.2. ст. 101 Податкового кодексу України встановлено, що під терміном "безнадійний" розуміється, в тому числі, податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

За приписами п.101.5 ст.101 Податкового кодексу України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин).

Відповідно до статті 101 глави 9 розділу II Податкового кодексу України розроблено Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року №577.

Згідно до п. 2.1 цього Порядку під терміном "безнадійний податковий борг" слід розуміти, зокрема, податковий борг платника податків, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Такий факт непереборної сили підтверджується Торгово-промисловою палатою України - про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України.

Підпунктом 4.1 розділу ІV Порядку списання безнадійного податкового боргу платника податків передбачено, що у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу ІІ цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню. До заяви обов'язково додаються документи, зазначені в підпункті 4 пункту 2.1 розділу ІІ цього Порядку які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.

Підпунктом 4.2 розділу ІV Порядку списання безнадійного податкового боргу платника податків встановлено, що за результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Рішення про списання безнадійного податкового боргу складається у двох примірниках: перший - для платника податків, другий - для органу доходів і зборів.

Матеріали справи свідчать, що позивачем надано відповідну заяву та необхідні документи, які підтверджують, що податковий борг є безнадійним.

Так, відповідно до розділу 2 Переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1235 (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин), обставинами, що є підставою для відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу заявника є обставини непереборної сили, дія яких може бути викликана винятковими погодними умовами і стихійним лихом (ураган, буря, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, землетрус, пожежа, просідання і зсув ґрунту, замерзання моря, закриття морських проток, які трапляються на звичайному морському шляху між портами відвантаження і вивантаження, інше стихійне лихо тощо) або непередбаченими ситуаціями, що відбуваються незалежно від волі і бажання заявника (війна, блокада, страйк, аварія).

Доказами, що підтверджують факт настання (існування) зазначених обставин, є, зокрема, висновок Торгово-промислової палати про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України.

Суд зазначає, що Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», яким розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669 (далі Закон №1669)

Абзацом 1 статті 1 Закону №1669 визначено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин).

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014 року (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин).

Розпорядженням від 30 жовтня 2014 року №1053-р Кабінет Міністрів України затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» м.Макіївка (місцезнаходження юридичної особи-позивача) та м. Покровськ Краматорськ Донецької області (місце перебування на обліку в органі доходів і зборів) віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно статті 10 Закону №1669, протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Відповідно до частин 1-3 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону №1669 цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення цього Закону.

Дія цього Закону поширювалась на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Законом №1669 доповнено статтею 14-1 Закон України "Про торгово-промислові палати в Україні", відповідно до якого Торгово-промисловій палаті України надано право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видавати сертифікати про такі обставини.

Як встановлено судом позивач надав податковому органу належний доказ настання форс-мажорних обставин для списання податкового боргу, а саме сертифікат ТПП України, за яким засвідчено позивачу настання обставин непереборної сили з 26.05.2014 року, які стосуються справляння та сплати податків та обовязкових платежів. На момент видачі сертифікату (висновку) Торгово - промисловою палатою України обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо.

При цьому суд не приймає доводи апелянта, що, оскільки позивач не перереєстрував своє місцезнаходження на іншу територію України, тому податковий борг та борг з єдиного внеску не набули статус безнадійного, оскільки відповідна перереєстрація місцезнаходження позивача відбувалась на іншу територію України (Голосіївський район м. Києва) та фактично мала місце станом на березень 2017 року (а.с. 39, 40-41).

Також є неприйнятними доводи апелянта про відсутність на теперішній час механізму списання грошових зобовязань зі сплати за землю, податку на нерухоме майно за обєкти нерухомості, які розташовані на тимчасово непідконтрольній території, оскільки процедуру списання безнадійного податкового боргу визначено Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року №577

Щодо доводів про втрати чинності змін, внесених до Закону №1669 стосовно єдиного внеску, суд звертає увагу апелянта, що в спеціальному Законі №2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» ця норма є діючою та передбачає звільнення позивача від сплати єдиного внеску за умови дотримання відповідної процедури надання документу, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення АТО, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобовязань, а саме сертифікату ТПП України.

При цьому суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що Торгово-промислова палата України наділена правом лише засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видавати сертифікати про такі обставини з зазначенням дати виникнення форс-мажору, тоді як права визначення є податковий борг суб'єкта господарювання безнадійним чи ні, вона не має.

Такий висновок повинен надати саме відповідач, розглянувши заяву про списання податкового боргу.

Також слід враховувати, що сертифікат виданий позивачу до внесення змін в регламент Торгово-промислової палати України.

Суд першої інстанції також правильно визначив відсутність втручання в дискреційні повноваження податкового органу, оскільки судове рішення не містить вимоги про безпосереднє списання податкового боргу, а зобовязує податковий орган прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу як орган, який наділений такими повноваженнями.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року в адміністративній справі №805/257/18-а залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року в адміністративній справі №805/257/18-а залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 19 червня 2018 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 19 червня 2018 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Е.Г. Казначеєв

ОСОБА_4