Справа № 812/306/18
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року справа №812/306/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М., Казначеєва Е.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року про закриття провадження у справі № 812/306/18 (головуючий суддя І інстанції Петросян К.Є.), складену в повному обсязі 17 квітня 2018 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області за позовом ОСОБА_1 до Біловодського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправними дії та рішення, зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

06 лютого 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Біловодського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про:

- визнання дії та рішення відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу з 01 березня 2016 року протиправними та дискримінаційними;

- зобовязання відповідача поновити виплату пенсії позивач та виплатити з 01 березня 2016 року виниклу заборгованість з пенсійних виплат (а.с. 3-8).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року закрито провадження у справі, у звязку з тим, що відповідачем добровільно виправлено оскаржувані позивачем порушення, а, відтак, відсутній предмет позову (а.с. 77-78).

Не погодившись із вищевказаною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила суд скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтуванні апеляційної скарги, зазначила, що протокол комісії управління праці та соціального захисту населення та довідка управління про перерахунок пенсії не є належними доказами виплати позивачу пенсії та підставами для закриття провадження у справі.

Апелянт наголосила, що суд безпідставно та передчасно закрив провадження у справі, оскільки, навіть у випадку добровільної сплати заборгованості відповідача перед позивачем з пенсійних виплат, суд не надав оцінки діям управління щодо припинення виплати пенсії, а також не перевірив правомірність розрахунку заборгованості та сплати пенсії, яку вона до наступного часу не отримала.

Зазначила, що стягнення з неї судового збору є порушенням її прав, оскільки, фактично, суд встановив порушення прав позивача в частині позбавлення її пенсійних виплат.

Наголосила на порушення судом першої інстанції норм процесуального законодавства (а.с. 92-94).

Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

12 червня 2018 року до канцелярії суду від апелянта надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи позивач, ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), є пенсіонером за віком, що підтверджено копіями паспорта громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, пенсійного посвідчення (а.с. 10-12).

Перебуває на обліку в Біловодському обєднаному управління Пенсійного фонду України. Є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується Довідкою про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 03 грудня 2014 року № 920002845 (а.с. 14).

25 вересня 2017 року листом Біловодського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області повідомлено позивача, що пенсію припинено з 01 березня 2016 року (а.с. 16).

Не погодившись з припиненням виплати пенсії позивач звернулась до суду із даним позовом.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року закрито провадження у справі на підставі п. 8 ч.1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, у звязку з відсутністю предмету спору, оскільки відповідач добровільно поновив виплату пенсії (а.с. 77-78).

Вищевказана ухвала є спірною при розгляді даної справи.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності субєкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені субєктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності субєкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Таким чином, підставою для закриття провадження у справі є виправлення субєктом владних повноважень оскаржуваних порушень при умові, що відсутні підстави вважати, що таке виправлення можливе без визнання рішень, дій або бездіяльності субєкта владних повноважень протиправними.

Суд першої інстанції, встановив що доказами добровільного поновлення виплати пенсії позивача є наступні документи:

Протокол засідання комісії Управління соціального захисту населення Біловодської районної державної адміністрації Луганської області з призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, та поновлення виплати пенсії внутрішньо-переміщеним особам від 23 лютого 2018 року № 98, яким дію довідки відновлено та призначено пенсію ОСОБА_1 (а.с.52-54).

Протокол Біловодського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 12 березня 2018 року, яким поновлено нарахування пенсії ОСОБА_1 з березня 2016 року (а.с.50, зворотній бік а.с. 50).

Довідка Біловодського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 13 квітня 2018 року, відповідно до якої ОСОБА_1 перераховано пенсію із заборгованістю в сумі 21 674,58 грн. на картковий рахунок у відділенні "Ощадбанку", дата виплати 11 квітня 2018 року (а.с.73-74).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає протоколи та довідка управління неналежними доказами в розумінні ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України.

Протокол засідання комісії Управління соціального захисту населення Біловодської районної державної адміністрації Луганської області не є належним доказом по справі, оскільки управління праці не є стороною по справі, на ньому не лежать дискреційні повноваження щодо поновлення та виплати пенсії позивачу, оскільки спірні правовідносини виникли між позивачем та Біловодським обєднаним управління Пенсійного фонду України

Протокол Біловодського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 12 березня 2018 року не є належним доказом по справі, оскільки носить інформативний характер, при цьому, протокол є документом внутрішнього використання управлінням.

Довідка Біловодського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 13 квітня 2018 року не є допустимим доказом по справі, оскільки не підтверджує виплату пенсії позивачу, крім того, за період з квітня 2017 року виплата пенсії відмічена ознакою «прогноз» (а.с. 74).

Отже доводи суду першої інстанції, що відповідачем добровільно поновлено виплату пенсії позивачу, не підтверджується матеріалами справи, відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції невірно надав оцінку заявленим позивачем позовних вимог, що призвело до звуження прав позивача на отримання судового захисту та розгляду його справи по суті.

При цьому, суд зазначає, що судом першої інстанції не встановлено правомірність/протиправність дій або бездіяльності субєкта владних повноважень при припиненні виплати пенсії позивачу, що суперечить нормам чинного законодавства.

За приписами ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції передчасно прийняв рішення про закриття провадження у справі, оскільки позивач не може бути позбавлений свого права на розгляд даної справи та встановлення або спростування порушення його права щодо поновлення виплати пенсії, а також розміру її виплати.

Відповідно до ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі діяв передчасно, а, відтак, ухвала суду першої інстанції є такою, що підлягає скасуванню та направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду з огляду на положення ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 310, 320, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року у справі № 812/306/18 задовольнити.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року у справі № 812/306/18 скасувати, а справу направити до Луганського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку, встановленому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 червня 2018 року.

Судді Т.Г.Арабей

ОСОБА_2

ОСОБА_3