Справа № 686/5053/16-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/5053/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Приступа Д.І.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

18 червня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Загороднюка А.Г. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Хмельницькому на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у місті Хмельницькому про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В :

у березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти №1 батальйону УПП в м.Хмельницькому рядового поліції ОСОБА_3 від 26.01.2016 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., а провадження у справі закрити.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.02.2018 позов задоволено частково:

- постанову по справі про адміністративне правопорушення від 25 березня 2016 року серії ПС2 №845364, передбачене ст.122 КУпАП про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. скасовано;

- вирішення питання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, в силу ст.284 КУпАП, покладено на орган, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності - Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи скорочені строки розгляду даної категорії справ в суді апеляційної інстанції, встановлених ч.5 ст. 286 КАС України, ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.06.2018 року справу призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 18.06.2018 року о 09 год. 00 хв.

Учасники справи повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Виходячи з приписів п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню в частині покладення на орган, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності вирішення питання про закриття провадження у справі.

З матеріалів справи встановлено, що 26.01.2016 року інспектором роти №1 батальйону управління патрульної служби у м. Хмельницькому рядовим поліції ОСОБА_3 складено постанову серії ПС2 №848364 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно вказаної постанови, 26.01.2016 о 15:10 позивач, керуючи транспортним засобом по вул. Зарічанській 18 в м. Хмельницькому, здійснив стоянку на газоні, чим порушив п. 15.10 «є» ПДР України.

Позивач, не погоджуючись з винесеною постановою, звернувся з адміністративним позовом до суду.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.03.2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09.06.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено повністю, постанову суду першої інстанції від 25.03.2016 року скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено. Постанову серії ПС2 №845364 від 26.06.2016 року скасовано, а провадження у справі закрито.

Вищий адміністративний суд України 24.10.2017 року скасовуючи вищевказані рішення судів першої та апеляційної інстанції та направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції вказав, що судами не встановлено, яким саме технічним засобом здійснено фіксування адміністративного правопорушення, а також не було надано жодної оцінки наданому відповідачем, як доказ, витягу з карти вул. Зарічанської 18, м. Хмельницького та витягу з системи централізованого управління нарядами поліції «ЦУНАМІ».

Дослідивши усі надані сторонами докази у справі, 07.02.2018 року суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Колегія суддів частково не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів

В постанові у справі про адміністративне правопорушення зазначено, що позивач 26.01.2018 року о 15 год. 10 хв. по вул. Зарічанській 18 в м.Хмельницькому, керуючи автомобілем здійснив стоянку на газоні, чим порушив п.15.10 «є» ПДР.

Відповідно до пункту 1.10 Правил, газон - ділянка однорідної території із дерновим покривом, який штучно створюється шляхом посіву і вирощування дерноутворювальних трав (переважно багаторічних злаків) або одернування.

Відповідно до підпункту «е» пункту 15.10 Правил стоянка забороняється на газонах.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В розумінні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фатвів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Дослідивши усі наявні в матеріалах справи докази, у тому числі витяг з карти вул. Зарічанської, 18, м. Хмельницького та витяг системи централізованого управління нарядами поліції «ЦУНАМІ», суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані матеріали не є належними доказами на підтвердження позиції відповідача, а також що відповідачем не надано відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення.

Колегія суддів, погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає, що надані відповідачем докази не встановлюють наявність факту самого порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху, про які йдеться в постанові.

Згідно витягу з карти вул. Зарічанської, 18, м. Хмельницького, місце на якому позивач зупинив автомобіль, не відповідає ознакам такого поняття «як газон», оскільки ця ділянка землі є розташованою між житловим будинком та прибудинковою територією, на якій газон не обладнано, а також вбачається, що вона покрита снігом, тому із вказаних доказів не можливо встановити наявність газону.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Натомість, відповідачем ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції не надано відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеофіксацію правопорушення, які б підтверджували факт вчинення позивачем порушення вимог п. 15.10 «е» ПДР України та наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, крім оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови порушив зазначені вище норми Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказів винуватості позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та правомірності свого рішення суду не надав, у зв'язку з чим, скасувавши постанову від 25.03.2016 серії ПС2 №845364, суд першої інстанції ухвалив законне рішення.

Однак, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо вирішення питання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення органом, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності враховуючи наступне.

Положеннями ст. 284 КУпАП встановлено, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 288 КУпАП постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Тобто, суд першої інстанції при розгляді позову про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення та прийнятті рішення по справі мав керуватися нормами КАС України (в редакції чинній на момент прийняття рішення), а не КУпАП, як це випливає із змісту оскаржуваного рішення суду, так як в даному випадку судом не встановлюється відсутність або наявність вини позивача, а розглядаються дії відповідача по прийняттю певного рішення, тобто саме в аспекті протиправності чи правомірності дій відповідача по складанню постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Тому, відповідно до норм встановлених статтею 286 КАС України ( в редакції чинній на момент прийняття рішення) за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на те, що відповідач, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не надав доказів наявності події адміністративного правопорушення, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування постанови від 25.03.2016 року серії ПС2 №845364 та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Зі змісту ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі викладеного, суд першої інстанції при вирішенні питання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не правильно застосував норми процесуального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає в цій частині скасуванню з прийняттям в цій частині нового рішення, яким позовної вимоги позивача про закриття справи про адміністративне правопорушення задовольнити.

Керуючись ст.ст. 243, 250, ч.3 ст. 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Хмельницькому задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 лютого 2018 року скасувати в частині покладення на орган, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності - Управління патрульної поліції у м.Хмельницькому вирішення питання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, в силу ст. 284 КУпАП.

В цій частині ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В решті рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 червня 2018 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5