Справа № 815/2007/18
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2007/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.;

за участі:

секретаря судового засідання - Кушкань Т.В.;

представника позивача - Василіна В.В.;

представника відповідача - Тарановського Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» до Державної фіскальної служби України про скасування рішення від 07.03.2018 року, зобов'язання вчинити певні дії, -

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної фіскальної служби України, в якій просило: скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 07.03.2018 року № 610520/41501853 про відмову у реєстрації податкової накладної від 04.12.2017 року № 7, оформленої Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» на суму 89865,00 грн. (з ПДВ); зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну від 04.12.2017 року № 7, оформлену Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» на суму 89865,00 грн. (з ПДВ) та вважати вказану податкову накладну прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податку - Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн», а саме - 04.12.2017 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» 04.12.2017 року відвантажило товар (плити перекриття) ТОВ «Альтраста» на суму 89865,00 грн., в тому числі ПДВ 20 % 14977,50 грн., що підтверджується видатковою накладною № ПК-000000034 від 04.12.2017 року, випискою по рахунку 361 за грудень 2017 року, товарно-транспортними накладними № 057734 та № 057735 від 04.12.2017 року. Відповідно до вимог п.187.1 ст.187, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України 04.12.2017 року ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» була сформована та відправлена на реєстрацію податкова накладна № 7 від 04.12.2017 року на користь ТОВ «Альтраста» на загальну суму відвантаженого товару 89865,00 грн., в тому числі ПДВ 20 % 14977,50 грн. Відповідно до квитанції від 28.12.2017 року про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН за результатом обробки документу Державною фіскальною службою України реєстрацію документу було зупинено на підставі п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 6810 (вироби з цементу, бетону, каменю, армовані чи неармовані). 02.03.2018 року на виконання пп.201.16.2 п.201.6 ст.201 Податкового кодексу України ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» було направлено на адресу Державної фіскальної служби України повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по зазначеній податковій накладній з поясненнями та усіма необхідними документами, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення операцій по податкової накладної № 7 від 04.12.2017 року, що підтверджується квитанцією № 1 від 02.03.2018 року. Рішенням комісії ДФС від 07.03.2018 року № 610520/41501853 ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» було відмовлено у прийнятті податкової накладної № 7 від 04.12.2017 року для реєстрації. Підставу відмови у реєстрації зазначено: «надання платником податків копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування». Не погодившись з зазначеним рішенням ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» відповідно до Порядку розгляду скарг на рішення комісії Державної фіскальної служби про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 485 від 04.07.2017 року, звернулося до Комісії з питань розгляду скарг ДФС України зі скаргою від 15.03.2018 року. Рішенням Комісії з питань розгляду скарг ДФС України від 22.03.2018 року № 29564/41501853 скаргу ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» було залишено без задоволення, а вищезазначене рішення комісії ДФС від 07.03.2018 року без змін.

Позивач не погоджується з рішенням відповідача від 07.03.2018 року № 610520/41501853 та вважає, що воно належить до скасування.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.05.2018 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» до Державної фіскальної служби України про скасування рішення від 07.03.2018 року, зобов'язання вчинити певні дії було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує про недотримання позивачем підпункті 1 пункту 6 Критеріїв затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567, а саме не було надано до податкової накладної первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції по договору поставки № 9/11/2-2017 від 02.11.2017 року між ТОВ «Альтраса» та ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн», а також по договору поставки № 38 від 08.11.2017 року між ТОВ «Мегабудкомплект» та ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн». В зв'язку з цим відповідач вказує, що рішення комісій ДФС України із посиланням на підставу - надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, - є повністю обґрунтованим.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що у відповідача не виникло питань та претензій щодо документів, які підтверджують саме господарську операцію, за якою було складено податкову накладну № 7 від 04.12.2017 року та їх повноти, проте виникли питання щодо ненадання додаткових документів до договору поставки № 38 від 08.11.2017 року з ТОВ «Мегабудкомплект», який разом з іншими аналогічними документами було надано лише для підтвердження наявності у ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» виробничих потужностей та сировини для виготовлення товару (залізобетонних виробів), відвантаженого на ТОВ «Альтраса», зокрема за договором поставки № 38 від 08.11.2017 року з ТОВ «Мегабудкомплект» ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» закуповувало цемент.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» 04.12.2017 року здійснило відвантаження Товариству з обмеженою відповідальністю «Альтраста» товару (плити перекриття) на суму 89865,00 грн., в тому числі ПДВ 20 % 14977,50 грн., що підтверджується видатковою накладною № ПК-000000034 від 04.12.2017 року, випискою по рахунку 361 за грудень 2017 року, товарно-транспортними накладними № 057734 та № 057735 від 04.12.2017 року.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від замовника на банківський рахунок платника податку як оплата послуг, що підлягають постачанню; б) дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання послуг платник податку - продавець послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до вимог п.187.1 ст.187, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України 04.12.2017 року ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» була сформована та відправлена на реєстрацію податкова накладна № 7 від 04.12.2017 року на користь ТОВ «Альтраста» на загальну суму відвантаженого товару 89865,00 грн., в тому числі ПДВ 20 % 14977,50 грн.

Згідно з квитанцією від 28.12.2017 року про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН за результатом обробки документу Державною фіскальною службою України реєстрацію документу було зупинено на підставі п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567.

За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 6810 (вироби з цементу, бетону, каменю, армовані чи неармовані).

02.03.2018 року ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» на виконання пп.201.16.2 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України направило на адресу Державної фіскальної служби України повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по зазначеній податковій накладній з поясненнями та документами, які, на думку позивача, беззаперечно підтверджують реальність здійснення операцій по податковій накладній № 7 від 04.12.2017 року, що підтверджується квитанцією № 1 від 02.03.2018 року.

Рішенням комісії ДФС від 07.03.2018 року № 610520/41501853 ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» було відмовлено у прийнятті податкової накладної № 7 від 04.12.2017 року для реєстрації.

В якості підстави для відмови у реєстрації зазначено: «надання платником податків копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» не погодилося з рішенням комісії ДФС від 07.03.2018 року № 610520/41501853 та відповідно до Порядку розгляду скарг на рішення комісії Державної фіскальної служби про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 485 від 04.07.2017 року, звернулося до Комісії з питань розгляду скарг ДФС України зі скаргою від 15.03.2018 року на нього.

Рішенням Комісії з питань розгляду скарг ДФС України від 22.03.2018 року № 29564/41501853 скаргу ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» було залишено без задоволення, а рішення комісії ДФС від 07.03.2018 року № 610520/41501853 без змін.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши законність дій та рішень відповідача, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

02.11.2017 року ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» уклало з ТОВ «Альтраста» договір поставки № 9/11/2-2017. Предметом цього договору є здійснення ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» поставки товару (залізобетонних виробів) на користь ТОВ «Альтраста».

Під час розгляду справи суд встановив, що за період дії зазначеного договору позивачем також було виписано та зареєстровано ДФС України у ЄРПН на користь ТОВ «Альтраста» податкові накладні № 30 від 12.12.2017 року на суму 225010,00 грн. в тому числі ПДВ 20 % 37501,67 грн. та № 38 від 14.12.2017 року на суму 103896,00 грн. в тому числі ПДВ 20 % 17316,00 грн.

Як вже було зазначено вище, 28.12.2017 року реєстрацію податкової накладної № 7 від 04.12.2017 року на суму відвантаженого на користь ТОВ «Альтраста» товару було зупинено.

Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Згідно з пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567, моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: 1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в ЄРПН, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в ЄРПН, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в ЄРПН, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75 % загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в ЄРПН, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється); 2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI ПКУ, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в ЄРПН.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що в квитанції від 28.12.2017 року про зупинення реєстрації податкової накладної № 7 від 04.12.2017 року зазначено критерій, який взагалі відсутній у п.6 Критеріїв оцінки, а саме «невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 6810».

Згідно з пп.1 п.1 Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, що був затверджений наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567, для критерію, зазначеного у пп.1 п.6 Критеріїв оцінки вичерпним переліком документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН є: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Як вже було зазначено вище, 02.03.2018 року ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» направило повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПК/РК, а також копії наступних документів: пояснювальна записка від 02.03.2018 року в повідомленні № 34 від 02.03.2018 року; договір поставки товару з ТОВ «Альтраста» № 9/11/2-2017 від 02.11.2017 року; картка рахунку 361 за грудень 2017 року з ТОВ «Альтраста»; видаткова накладна № ПК-000000047 від 04.12.2017 року; товарно-транспортна накладна № 057734 від 04.12.2017 року; товарно-транспортна накладна № 057735 від 04.12.2017 року; паспорт № 111 від 04.12.2017 року; таблиця даних платника податку № 3 від 28.12.2017 року; договір оренди нерухомого майна № б/н від 01.11.2017 року з ТОВ «КЗБМ»; акт приймання-передачі нежилих будівель та споруд; договір оренди обладнання та машин з ТОВ «КЗБМ» за № 01/11-2017 від 01.11.2017 року; додаток до договору оренди обладнання та машин № 1 від 01.11.2017 року; акт прийому-передачі за договором оренди обладнання та машин № 2 від 01.11.2017 року; договір оренди металоформ № 2/11-2017 від 01.11.2017 року з ТОВ «КЗБМ»; додаток до договору оренди металоформ № 1 від 02.11.2017 року з ТОВ «КЗБМ»; акт прийому-передачі до договору оренди металоформ № 2 від 01.11.2017 року з ТОВ «КЗБМ»; договір оренди автотранспорту № 01/12-2017 від 01.12.2017 року та додаткова угода від 14.12.2017 року; договір суборенди автотранспорту № 15/12-2017 від 01.12.2017 року; рахунок-фактура № ЧП00000825 від 15.11.2017 року з ПП «КІК» на поставку піску, цементу, щебеню, металу; видаткова накладна № КІ-000001402 від 30.11.2017 року з ПП «КІК» на поставку піску, цементу, щебеню; видаткова накладна № КІ-000001401 від 30.11.2017 року з ПП «КІК» на поставку металу; акт приймання-передачі № 25 від 30.11.2017 року з ПП «КІК» на поставку металу; акт приймання-передачі № 26 від 30.11.2017 року з ПП «КІК» на поставку піску, цементу, щебеню; договір поставки № 141120171 від 14.11.2017 року з ТОВ «НВФ ДНІПРОПРОЕКТ» на поставку металу; видаткові накладні та ТТН на метал з ТОВ «НВФ ДНІПРОПРОЕКТ»; договір поставки № 250/17 від 16.11.2017 року з ПП «Микитівський гранітний кар'єр» на поставку щебеню; видаткові накладні та ТТН на щебінь з ПП «Микитівський гранітний кар'єр»; договір поставки № 38 від 08.11.2017 року з ТОВ «МЕГАБУДКОМПЛЕКТ» на поставку цементу; видаткові накладні та ТТН на цемент з ТОВ «МЕГАБУДКОМПЛЕКТ»; видаткові накладні та ТТН на цемент з ПАТ «Дікергофф Цемент Україна».

Доданий до Повідомлення пакет документів є вичерпним за операцією відвантаження товару за видатковою накладною № ПК-000000047 від 04.12.2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) врегульовано Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704.

Відповідно до пп.2.1, пп.2.2 п.2 Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Суд погоджуються з позивачем, що відповідачем не взято до уваги, що позивач має статус виробничого підприємства, а отже коди товарів на «виході» за визначенням не можуть співпадати з кодами товарів на «вході». Однак, така особливість ведення господарської діяльності у жодному разі не може автоматично свідчити про будь-які порушення чинного законодавства, в т. ч. нереальність (сумнівність) операцій.

ТОВ «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» 29.12.2017 року відповідно до п.3 Критеріїв оцінки подало на розгляд комісії ДФС таблицю даних платника податків за встановленою формою щодо видів економічної діяльності відповідно до Класифікатора видів економічної діяльності (КВЕД ДК 009:2010) та кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, що на постійній основі постачаються (виготовляються) та/або придбаваються (отримуються) платником податку, що підтверджується квитанцією № 2 від 29.12.2017 року.

Разом з тим, відповідач не взяв до уваги відомості таблиці даних платника податку № 3 від 28.12.2017 року, якими була роз'яснена специфіка діяльності позивача за кодами КВЕД, УКТ ВЕД та ДК продукції та послуг.

Крім того, в оскаржуваному рішенні відповідач зазначив, що причиною відмови від реєстрації податкової накладної стало надання платником податків копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією відповідача рішення про реєстрацію податкової накладної. Дана фраза є цитатою абз.6 постанови Кабінету міністрів України № 190 від 29.03.2017 року «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації».

При цьому, в оскаржуваному рішенні відповідачем не зазначено, що саме є підставою відмови у реєстрації - надання документів, складених із порушенням законодавства або надання документів, що не є достатніми для прийняття комісією відповідача рішення про реєстрацію податкової накладної.

Також, не зазначено, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення, оскільки на розгляд відповідачу позивачем були надані усі необхідні первинні документи, які стосуються даної операції, що не мають дефекту форми, змісту або походження та які в силу вимог Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704, підтверджують здійснення фінансово-господарських відносин позивача з контрагентами.

Тобто, суд прийшов до висновку, що надані первинні документи засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентом господарських зобов'язань.

Згідно з пп.201.16.2 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до пп.201.16.3 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту. Форма таких рішень встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п. п. 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 року № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту п.201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування. Підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Як вже було зазначено вище, в оскаржуваному рішенні ДФС України від 07.03.2018 року № 610520/41501853 відповідач вказав наступну підставу для відмови в реєстрації податкової накладної позивача від 04.12.2017 року № 7 - «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Разом з тим, суд погоджується з позивачем, що така підстава для прийняття рішення є формальною, оскільки неможливо встановити, що саме порушив суб'єкт підприємницької діяльності, а саме: суб'єктом підприємництва надано копії документів, що складені з порушенням законодавства, чи документи є недостатніми, або документи надано у недостатній кількості та складені з порушенням законодавства.

Суд зазначає, що позивач виконав обов'язок щодо надіслання до ДФС України усіх первинних документів та пояснень щодо наданих документів на підтвердження факту реальності операції з ТОВ «Альтраста», які в сукупності підтверджують наявність підстав для реєстрації податкової накладної № 7 від 04.12.2017 року.

З урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що у відповідача були відсутні встановлені законом підстави для відмови у реєстрації податкової накладної позивача від 04.12.2017 року № 7 відповідно до рішення від 07.03.2018 року № 610520/41501853.

Таким чином, рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 07.03.2018 року № 610520/41501853 про відмову у реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» від 04.12.2017 року № 7 належить до скасування.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Європейський Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онер'їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах.

Крім того, ЄСПЛ у своєму рішення по справі Yvonne van Duyn v.Home Office зазначив, що «принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії». З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача зареєструвати податкову накладну позивача від 04.12.2017 року № 7, а також вважати її прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано, а саме - 04.12.2017 року.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Під час розгляду справи відповідач не надав доказів, які спростовують встановлені вище факти.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» (20-й кілометр Старокиївської дороги, м. Одеса, 65025, ідентифікаційний код 41501853) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код 39292197) про скасування рішення від 07.03.2018 року, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 07.03.2018 року № 610520/41501853 про відмову у реєстрації податкової накладної від 04.12.2017 року № 7, оформленої Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» на суму 89865,00 грн. (з ПДВ).

3. Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну від 04.12.2017 року № 7, оформлену Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» на суму 89865,00 грн. (з ПДВ) та вважати вказану податкову накладну прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податку - Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн», а саме - 04.12.2017 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Куліндоровський індустріальний концерн» () суму сплаченого судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Повний текст рішення складено 18 червня 2018 року.

Суддя М.М. Кравченко