Справа № 802/1155/17-а
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2018 року

Київ

справа № 802/1155/17-а

адміністративне провадження № К/9901/4402/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В., суддів: Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 28.07.2017 (суддя Воробйова І.А.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12.10.2017 (головуючий суддя Мельник-Томенко Ж.М., судді: Ватаманюк Р.В., Сторчак В.Р.)

у справі № 802/1155/17-а за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Ніка» до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Ніка» (далі - ТОВ «Еко Ніка») звернулось з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі ГУ ДФС у Вінницькій області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.07.2017 № , № , згідно яких позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість (далі - ПДВ) на загальну суму 640 930 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 154 373 грн.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 28.07.2017, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12.10.2017, позовні вимоги задоволено повністю.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції ГУ ДФС у Вінницькій області оскаржила їх в касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та прийняти у справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

В обґрунтування своїх вимог ГУ ДФС у Вінницькій області посилається на відсутність у ТОВ «Трейд Векс» необхідних умов та ознак для здійснення задекларованих господарських операцій, а тому підприємство фактично не реалізувало ТОВ «Еко Ніка» засоби захисту рослин в листопаді 2016 року на суму 3 845 580 грн. у т.ч. ПДВ 640 930 грн. В свою чергу, необхідною умовою для відображення операцій у складі витрат та податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг. Таким чином, у порушення вимог податкового законодавства позивачем безпідставно віднесені до складу витрат та податкового кредиту отриманий товар від ТОВ «Трейд Векс».

ТОВ «Еко Ніка» господарські операції здійснені без належної обачливості або при наявності узгоджених дій з ТОВ «Трейд Векс» з метою отримання податкової вигоди. Наявність у позивача податкових накладних не є безумовною підставою для віднесення зазначених у цих накладних сум ПДВ до складу податкового кредиту.

Таким чином, в порушення пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України) ТОВ «Еко Ніка» неправомірно включено до податкового кредиту за листопад 2016 року суми ПДВ на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «Трейд Векс» без фактичного здійснення господарських операцій на загальну суму ПДВ 640 930 грн.

А тому, відповідач вважає, що судами попередніх інстанцій не була надана належна правова оцінка матеріалам справи, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 04.07.2017 № , № винесені правомірно та вони не підлягають скасуванню.

Касаційний розгляд справи здійснюється в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з частиною третьою статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що податковим органом проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ «Еко Ніка» з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ "Трейд Векс" за листопад 2016 року.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт від 13.06.2017 № 633/1406/40553790, у якому зафіксовані виявлені перевіркою порушення, а саме, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 ПК України, в результаті чого ТОВ «Еко Ніка» занижено ПДВ за листопад 2016 року на суму 617 490 грн. та завищено від`ємне значення за листопад 2016 року в сумі 23 440 грн., яке в подальшому включається до складу податкового кредиту.

Обґрунтовуючи свою позицію ГУ ДФС у Вінницькій області посилалась на матеріали зібраної податкової інформації від 08.12.2016 № 405/11-23-12-01/40806018, отримані від Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, якими не підтверджено реальність придбання ТОВ «Трейд Векс» товарно-матеріальних цінностей у контрагентів-постачальників та в подальшому їх реалізація контрагентам-покупцями за жовтень - грудень 2016 року. У ТОВ «Трейд Векс» відсутні необхідні умови та ознаки для здійснення задекларованих господарських операцій, а тому підприємство фактично не реалізувало ТОВ «Еко Ніка» засоби захисту рослин у листопаді 2016 року на суму 3 845 580 грн. у т.ч. ПДВ 640 930 грн.

А відтак, податкові накладні ТОВ «Еко Ніка», зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних та відображені в податковому обліку (декларації з ПДВ) у листопаді 2016 року не можуть вважатися такими, що підтверджують реальність проведення операцій з придбання даного товару. Таким чином, відповідачем зроблено висновок про відсутність факту реального вчинення господарських операцій ТОВ «Еко Ніка» із ТОВ «Трейд Векс».

На підставі акта перевірки контролюючим органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 04.07.2017:

№ форми «Р» на загальну суму 771 863 грн., в тому числі основний платіж 617 490 грн., штрафна санкція 154 373 грн;

№ форми «В4» на суму завищення від'ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду 23 440 грн.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

У відповідності до вимог пункту 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 200.2 статті 200 ПК України передбачено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Як встановлено судами попереднії інстанцій, 04.11.2016 між ТОВ «Еко Ніка» (покупець) та ТОВ «Трейд Векс» (продавець) укладений договір поставки № ТВ -04/11, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати у власність покупцеві засоби захисту рослин, а покупець прийняти та оплатити товар. Передача товару постачальником і прийняття товару покупцем оформляється видатковою накладною, яка підписується представниками сторін, дата оформлення такої вважається датою передачі товару покупцю. Розрахунки за цим договором здійснюються покупцем у безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Оплата за поставлений постачальником товар здійснюється покупцем, згідно виставлених рахунків наступним чином: 100% вартості товару покупець оплачує з відстроченням платежу до 30.11.2017; покупець може розрахуватися за отриманий товар векселями, відповідно до чинного законодавства України.

В підтвердження витрат на придбання товару у ТОВ «Трейд Векс» в матеріалах справи містяться наступні документи: видаткові накладні, податкові накладні товарно-транспортні накладні, платіжні доручення.

Надані позивачем первинні документи, по взаємовідносинам із вказаним контрагентом, підписані відповідальними посадовими особами та скріплені печатками юридичних осіб, крім того, містять інші відомості та реквізити, наявність яких визнана обов'язковою частиною 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Окрім того, в матеріалах справи містяться усі первинні документи, які підтверджують факт придбання ним товару та реальне вчинення господарської операції, а також документи на підтвердження подальшого використання у господарській діяльності придбаних добрив, а саме: акти про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за листопад 2016 року і березень 2017 року. При цьому, відповідачем не заперечувався факт наявності товару у ТОВ «Еко Ніка».

Застосовуючи правила оподаткування при оцінці оспорюваних господарських операцій з придбання позивачем засобів захисту рослин у ТОВ «Трейд Векс» підтверджуються долученими ТОВ «Еко Ніка» до матеріалів справи належним чином оформленими копіями документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та які містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що посилання відповідача на порушення контрагентом позивача вимог податкового законодавства, які стали наслідком прийняття оскаржуваних рішень, правомірно відхилені. Адже, податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, зокрема, від фактичної сплати контрагентом у ланцюгу постачання податку до бюджету, а відтак якщо останній не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку або мінімізував свої податкові зобов'язання, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, проте вказана обставина не є підставою для позбавлення платника податку-покупця права на отримання податкової вигоди у разі, якщо такий платник має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Судова практика вирішення податкових спорів також виходить з презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованих висновків, що відсутність достатньої кількості трудових ресурсів у контрагента, так само як і сертифікатів якості на поставлений товар, а тим паче взаємовідносини контрагента з іншими суб'єктами господарювання, не свідчить про нереальність господарської операції за умови підтвердження її належними первинними документами бухгалтерського та податкового обліку.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об'єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Також, не подано відповідачем жодних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість або можливої фіктивності його постачальника, як-от: пояснень посадової особи щодо її непричетності до фінансово-господарської діяльності очолюваного суб'єкта господарювання, судових рішень, вироків, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення позивачем операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції», Суд звертав увагу на необхідність покладення обов'язку доказування на податковий орган, що цілком відповідає положенням статті 72 КАС України.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області залишити без задоволення.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 28.07.2017 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12.10.2017 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

-------------------

-------------------

-------------------

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна

Судді Верховного Суду