Справа № 826/5827/17
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/5827/17 Суддя (судді) першої інстанції: Келеберда В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Федотова І.В.,

суддів: Літвіної Н.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Часник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер енерго трейд» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер енерго трейд» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер енерго трейд» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 17 січня 2017 року № , відповідно до якого встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201 Податкового кодексу України, та згідно статті 120-1 Податкового кодексу України: за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 1 до 15 календарних днів на суму податку на додану вартість 6 362 450,81 грн. відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Енерго Трейд» застосовано штраф в розмірі 10% на загальну суму 636 245,00 гривень.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2018 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, в період з 28 листопада 2016 року по 16 грудня 2016 року посадовими особами Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Інтер Енерго Трейд» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2013 року по 30 вересня 2016 року, за результатами якої складено Акт від 23 грудня 2016 року № 417/26-15-14-01-04/37819692.

Зазначеною перевіркою встановлено порушення відповідачем пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України щодо порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН, зокрема, порушено граничні терміни реєстрації податкової накладної № 363 від 31 грудня 2015 року, яку зареєстровано в ЄРПН 20 січня 2016 року, назва контрагента - ТОВ «Шосткінське підприємство «Харківенергопром», сума ПДВ, зазначена в податковій накладній - 6 362 450,81 грн., кількість днів порушення граничних термінів реєстрації - 5.

Не погоджуючись з висновками Акту перевірки позивач, оскаржив його в адміністративному порядку та звернувся до Державної фіскальної служби України із запереченнями від 30 грудня 2016 року № 16/018.

13 січня 2017 року Державною фіскальною службою України прийнято рішення №620/10/26-15-14-01-14, яким висновки Акту перевірки залишено без змін, а заперечення товариства - без задоволення.

На підставі вищенаведеного акта, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 17 січня 2017 року № , яким встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201 Податкового кодексу України, і згідно з статтею 120-1 Податкового кодексу України застосовано відносно товариства штраф у розмірі 10% на загальну суму 636 245 грн. за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 1 до 15 календарних днів на суму податку на додану вартість 6 362 450,81 грн.

27 січня 2017 року позивачем подано до Державної фіскальної служби України скаргу №17/054 на зазначене податкове повідомлення-рішення, за результатами розгляду якої, рішення залишено без змін.

Вважаючи, податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому підстави для визнання оскаржуваного рішення контролюючого органу протиправними та його скасування відсутні.

З таким висновком погоджується і суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Згідно з п. 75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Пунктом 86.1. ст.86 ПК України визначено, що акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

Згідно з пунктом 86.8. статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Системний аналіз наведених норм з урахуванням встановлених обставин справи, дає підстави стверджувати, що відповідач діяв на підставі та в межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіряючи висновку податкового органу щодо порушення позивачем терміну реєстрації податкових накладних, колегія суддів виходить з наступного.

Так, відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.109.1ст.109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пункт 109.2 ст.109 ПК України встановлює, що вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Положеннями ст. 114 ПК України передбачено, що граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов'язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу (тобто 1095 днів).

Згідно з п. 120-1.1. ст.120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

У той же час, п.120-1.3 ст.120-1 ПК України (в редакції, яка діяла з 29 липня 2015 року по 31 грудня 2015 року), передбачав, що порядок застосування штрафних санкцій, передбачених цією статтею, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Разом з тим, Законом України від 24 грудня 2015 року № 909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» (набрав чинності з 01 січня 2016 року) були внесені зміни до статті 120-1 Податкового кодексу України, якими виключено пункт 120-1.3.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що порушення термінів реєстрації податкових накладних та відповідальність за таке порушення у вигляді штрафу були закріплені в ПК України як до 01 січня 2016 року, так і після цієї дати.

Крім того, стаття 120-1 ПК України введена в дію з 01 січня 2015 року Законом України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи».

Проте, відповідно до п. 35 підрозділу 2 розділу XX ПК України (в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII) норми абзацу другого пункту 120-1.1 статті 120-1 цього Кодексу не застосовуються при порушенні термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних/розрахунків коригування, складених в період з 1 лютого 2015 року до 1 липня 2015 року.

У подальшому, Законом України від 16 липня 2015 року № 643- VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» п. 35 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України прийнято в редакції, яка визначала, що норми п.120-1.1 ст.120-1цього Кодексу не застосовуються при порушенні термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених до 01 жовтня 2015 року.

Колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що відповідач з 01 січня 2016 року мав право притягувати платників податків до відповідальності на підставі ст. 120-1 ПК України за порушення термінів реєстрації податкових накладних, складених з 09 по 31 грудня 2015 року, без врахування застережень, які були передбачені п.120-1.3. ст.120-1 ПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем порушені граничні терміни реєстрації податкових накладних/розрахунків в ЄРПН, за період з 09 по 31 грудня 2015 року.

Актом перевірки встановлено, що:

- за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків корегування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ: 85,39 гривень, щодо якої засновано штраф у розмірі 10% в сумі 8,54 гривень;

- за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків корегування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ: 3677,63 гривень, щодо якої засновано штраф у розмірі 20% в сумі 735,53 гривень;

- за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків корегування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ: 348151,17 гривень, щодо якої засновано штраф у розмірі 30% в сумі 104445,36 гривень.

Оскільки у спірних правовідносинах пропуск строку реєстрації по всіх податкових накладних становить від 1 та до 15 календарних днів, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 17 січня 2017 року № .

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер енерго трейд» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 11.06.2018 року.