Справа № 804/8545/17
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 року Справа № 804/8545/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В. розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
13.12.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому, з урахуванням уточнень від 03.01.2018 року, просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).
Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області 16.01.2018 року отримано копію ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження в даній адміністративній справі та копію позову разом із копіями доданих до нього документів.
30.01.2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив щодо заявлених позовних вимог, з якого слідує, що відповідач проти заявлених позовних вимог заперечує посилаючись на те, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень Головне управління ДФС у Дніпропетровській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у звязку з чим, податкові повідомлення-рішення є обґрунтованими та законними.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований в ДПІ у Шевченківському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, правонаступником якого є Головне управління ДФС у Дніпропетровській області, як платник орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності.
На праві приватної власності останньому належить автостоянка на 45 машин, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гладкова, 7-Б, що підтверджується договором купівлі-продажу АВН № 508607 від 11.08.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрованого в реєстрі за №202.
30.01.2006 року між позивачем та Дніпропетровською міською радою укладено договір оренди землі, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 113.
Згідно з пунктом 1.2. договору, цільове використання земельної ділянки - інша комерційна діяльність.
Земельна ділянка надана позивачу в оренду строком на 5 років по фактичному розміщенню автостоянки за адресою: вул. Гладкова, 7-Б, м. Дніпропетровськ.
В подальшому, на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 18.05.2011 року №195/11 22.06.2011 року між позивачем та Дніпропетровською міською радою було укладено додаткову угоду до договору оренди землі, якою було поновлено договір оренди землі від 30.01.2006 року до 06.04.2016 року.
Відповідно до ОСОБА_4 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 22330144 від 29.05.2014 року реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції 29.05.2014 року проведено державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку площею 0,1559 га, розташовану по вул. Гладкова, 7-Б у місті Дніпропетровську.
З матеріалів справи вбачається, що, починаючи з 09.05.2014 року, позивач не користується земельною ділянкою та автостоянкою, яка розміщена на ній, а також не здійснює підприємницьку діяльність з надання послуг паркування транспортних засобів, внаслідок вибуття її з користування.
Так, 09.05.2014 року автостоянку, яка розміщена на земельній ділянці за адресою: вул.Гладкова, 7-Б, м. Дніпропетровськ, зайняло Приватне підприємство «АЛЬФА-МУР», представники якого демонтували та вивезли належне позивачу приміщення для охорони - сторожку металеву та встановили власну тимчасову споруду на території автостоянки.
В червні 2016 року земельну ділянку та розміщену на ній автостоянку зайняла фізична особа-підприємець ОСОБА_5.
Факт безпідставного користування Приватним підприємством «АЛЬФА-МУР» земельною ділянкою та розміщеною на ній автостоянкою підтверджується наступним.
19.02.2014 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради прийнято рішення № 70 «Про затвердження Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпропетровську». Зазначеним рішенням до вказаного Переліку включено майданчик для паркування транспортних засобів по вул. Гладкова, 7-Б у м. Дніпропетровську.
05.05.2014 року між Комунальним підприємством «МІСЬКАВТОПАРК» Дніпропетровської міської ради та Приватним підприємством «АЛЬФА-МУР» укладено договір № 306 АП про організацію та експлуатацію майданчика для паркування, відповідно до якого Приватному підприємству «АЛЬФА-МУР» надано користування за плату майданчик для паркування транспортних засобів комунальної форми власності, що розташований за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Гладкова, 7-Б.
07.07.2014 року Державною інспекцію сільського господарства в Дніпропетровській області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства Приватним підприємством «АЛЬФА-МУР», за результатами якої складено акт № 242/02.
Перевіркою встановлено, що земельна ділянка за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.Гладкова, 7-Б, фактичне розміщення автостоянки, самовільно зайнята Приватним підприємством «АЛЬФА-МУР» під розміщення стоянки транспортних засобів та використовувалася за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо вказаної земельної ділянки.
08.07.2014 року ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська складено припис №143/02 щодо перевірки стану додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель усіх категорій та форм власності Приватним підприємством «АЛЬФА-МУР» при користуванні земельною ділянкою за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Гладкова, 7-Б про усунення порушень земельного законодавства, допущених Приватним підприємством «АЛЬФА-МУР», в якому зобов'язано підприємство у 30-ти денний термін усунути порушення вимог земельного та водного законодавства.
Факт безпідставного користування фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 земельною ділянкою та розміщеною на ній автостоянкою підтверджується актом державного виконавця Бабушкінського відділу Державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 22.06.2016 року, а також листом Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області від 13.09.2016 року № 06.1/13-16/К-95, відповідно до якого земельна ділянка по фактичному розміщенню автостоянки по вулиці Гладкова, 7-Б у м. Дніпропетровську самовільно зайнята та використовується ОСОБА_5 в комерційних цілях.
Отже, 05.05.2016 року скасовано право власності ОСОБА_1 на нерухоме майно, по фактичному розміщенню якого надавалася в оренду земельна ділянка.
Судом встановлено, що 23.06.2017 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області винесені податкові повідомлення-рішення:
- № 4164-1303 про визначення грошового зобовязання за платежем земельний податок з фізичних осіб за податковий період - 2017 рік, у сумі 156 737,91 грн.;
- № 4165-1303 про визначення грошового зобовязання за платежем земельний податок з фізичних осіб за податковий період - 2017 рік, у сумі 108 677,98 грн.
Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями від 23.06.2017 року, позивач в порядку, визначеному статтею 56 Податкового кодексу України, оскаржив їх в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України.
Рішенням від 15.09.2017 року № 12074/к/99-99-11-02-01-14 про результати розгляду скарги ОСОБА_1 Державна фіскальна служба України задовольнила скаргу останнього та скасувала податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 23.06.2017 року № 4164-1303 та № 4165-1303 про сплату земельного податку з фізичних осіб.

Разом з тим, Державна фіскальна служба України у даному рішенні зобовязала Головне управління ДФС у Дніпропетровській області, відповідно до п. 54.3 ст. 54 та п. 286.5 ст. 286 ПК України, провести нарахування суми орендної плати за земельну ділянку за 2017 рік та винести податкові повідомлення-рішення про сплату орендної плати з фізичних осіб.

На виконання рішення ДФС України від 15.09.2017 року Головним управління ДФС у Дніпропетровській області 22.09.2017 року прийняті податкові-повідомлення-рішення:

- №11067-1309 про визначення суми податкового зобовязання за платежем орендна плата з фізичних осіб за податковий період 2017 рік, у сумі 108 677,98 грн.;

- № 11068-1309 про визначення суми податкового зобовязання за платежем орендна плата з фізичних осіб за податковий період 2017 рік, у сумі 156 737,91 грн.

Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями від 22.09.2017 року, позивач в порядку, визначеному статтею 56 Податкового кодексу України, оскаржив їх в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України.

Рішенням від 14.11.2017 року № 15027/К/99-99-11-02-01-14 про результати розгляду скарги Державна фіскальна служба України залишила без змін податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 22.09.2017 року, а скаргу - без задоволення.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності до пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі ПК України), орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно з п. 288.1 ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Пунктом 288.7 ст. 288 ПК України визначено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до ст. 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Згідно з п. 286.5 ст. 286 ПК України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

У п. 287.1 ст. 287 ПК України встановлено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Частиною 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, факт протиправного заволодіння Приватним підприємство «АЛЬФА-МУР» земельною ділянкою, що на праві власності належить ОСОБА_1, встановлено судовими рішеннями, що набрали законної сили та не підлягає доказуванню.

При цьому відповідач обізнаний про вибуття з фактичного користування земельної ділянки у позивача.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року «Справа «Совтрансавто-Холдинг» проти України» суд зазначив, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, враховуючи те, що позивач позбавлений права користування земельною ділянки за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гладкова, 7-Б з травня 2014 року та відповідно позбавлений права вести свою підприємницьку діяльність шляхом надання послуг з паркування транспортних засобів, що попередньо встановлено рішеннями суду, то, як наслідок, суд вважає, що податкові повідомлення-рішення від 22.09.2017 року № 11067-1309 та 11068-1309, прийняті Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області, є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду, в розмірі 2654,16 грн., що документально підтверджується квитанцією № 0.0.931464378.1 від 03.01.2018 року.

Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду у сумі 2654,16 грн. підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 255, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомленнярішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 22 вересня 2017 року № 11067-1309 про визначення суми податкового зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб у сумі 108 677,98 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомленнярішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 22 вересня 2017 року № 11068-1309 про визначення суми податкового зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб у сумі 156 737,91 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області сплачені позивачем судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 2 654,16 грн. (дві тисячі шістсот пятдесят чотири гривні шістнадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_4