Справа № 818/1593/18
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2018 р. Справа №818/1593/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кравченка Є.Д.,
за участю секретаря судового засідання - Михайленко О.В.,
представника позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача та третьої особи - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 818/1593/18
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3.-ДРУЖБА"
до Державної фіскальної служби України,
третя особа - Головне управління Державної фіскальної служби в Сумській області
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3.-ДРУЖБА" (далі - позивач) звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач), третя особа - Головне управління Державної фіскальної служби в Сумській області, в якій просить:
- зареєструвати податкові накладні №№ 2 від 01.12.2017, № 6 від 04.12.2017 № 9 від 12.12.2017 та № 11 від 12.12.2017.
- зобовязати відповідача подати суду звіт про виконання судового рішення протягом одного тижня з дня набрання законної сили судовим рішенням.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що при прийнятті оскаржуваних рішень, відповідачем порушено пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, оскільки в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не зазначено чіткого критерію оцінки ступеня ризику, достатнього для зупинення реєстрації податкових накладних та не зазначено конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017, а самі рішення комісії не містять конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття таких рішень, не зазначено які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних. Позивач вказує на те, що на вимогу фіскального органу після зупинення реєстрації податкових накладних, платником податків були надані всі необхідні документи, але відповідачем безпідставно були оцінені надані документи як такі, що складені з порушенням законодавства та/або не є недостатніми для прийняття комісією ДФС України рішення про реєстрацію податкових накладних. Позивачем було подано скарги на рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, проте Комісією з питань розгляду скарг їх було залишено без задоволення. Крім того, позивач зауважує, що комісією з питань розгляду скарг було порушено передбачені пп. 56.23.3 п. 56.23 ст. 56 Податкового кодексу України строки розгляду скарг, отже рішення за результатами розгляду скарг, також, є безпідставними і протиправними.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.
Представник відповідача та третьої особи у судовому засіданні проти позову заперечував, зазначивши, що реєстрація виписаних податкових накладних була зупинена відповідно п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України. Зазначив, що при обробці податкових накладних, направлених позивачем на реєстрацію, встановлено, що вони відповідають критеріям оцінки ступенів ризиків, визначених п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Мінфіну України від 13.06.2017 № 567. Виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УТК ЗЕД 1005. Товариству запропоновано надати пояснення та документи достатні для прийняття рішення. Однак, наданих позивачем документів було недостатньо для прийняття рішення про реєстрацію спірних податкових накладних. Тому, відповідач вважає, що рішення про відмову в реєстрації податкових накладних є обґрунтованими та законними.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3.-ДРУЖБА" зареєстроване як юридична особа, одним із видів діяльності підприємства є неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90), що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 11), статутом товариства (а.с. 12-17).
16.11.2017 позивачем укладено з ДП «Попівський експериментальний завод» договір поставки № 1611/2017-М, за яким ТОВ «УКР.A3.-ДРУЖБА» зобов'язалося поставити ДП «Попівський експериментальний завод» мелясу (код УКТ ЗЕД 1703) у кількості 1000 (однієї тисячі) тон (а.с. 32-33).
Для забезпечення можливості виконання прийнятого за вищевказаним договором зобов'язання позивачем 17.11.2017 укладено договір поставки з ТОВ "СУМИ-ЦУКОР" № 1711-2017-П, за яким ТОВ "УКР.A3.-ДРУЖБА" придбавало мелясу (код УКТ ЗЕД 1703) у кількості 1 789, 34 (однієї тисячі сімсот вісімдесят дев'яти цілих тридцяти чотирьох сотих), тон.
За цим договором ТОВ «СУМИ-ЦУКОР» поставило позивачу мелясу, зокрема, протягом листопада-грудня 2017 року загальною кількістю 689,85 (шістсот вісімдесят дев'ять цілих вісімдесят пять сотих) тон згідно видаткових накладних №№ 582 рід 28.11.2017, 588 від 30.11.2017, 626 від 02.12.2017, 637 від 04.12.2017, 682 від 06.12.2017, 686 від 07.12.2017, 687 від 07.12.2017, 701 від 09.12.2017 та 870 від 21.12.2017 (а.с. 46-54).
Обсяги придбання меляси, також, підтверджуються актом звіряння взаємних розрахунків за період 01.01.2017-28.12.2017 між ТОВ "УКР.A3.-ДРУЖБА" і ТОВ «СУМИ-ЦУКОР», оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631 (а.с. 55, 56).
01.12.2017 на виконання договору № 1611/2017-М позивач за видатковою накладною № 207 відвантажив ДП «Попівський експериментальний завод» 31, 51 (тридцять одну цілих п'ятдесят одну сотих) тон меляси (а.с. 34). Товар було транспортовано згідно товарно-транспортної накладної від 01.12.2017 № Р207 (а.с. 35).
На зазначену кількість товару 01.12.2017 ТОВ «УКР.A3.-ДРУЖБА» за першою подією було складено податкову накладну № 2 (а.с. 20) та 29 грудня 2017 року направлено її для реєстрації в ЄРПН. Згідно отриманої квитанції від 29.12.2017 податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено (зворотній бік а.с. 20).
04.12.2017 на виконання договору № 1611/2017-М позивач за видатковою накладною № 210 відвантажив ДП «Попівський експериментальний завод» 41,3 (сорок одну цілих три десятих) тон меляси. Товар було транспортовано згідно товарно-транспортної накладної від 04.12.2017 № Р210 (а.с. 36).
На зазначену кількість товару 04.12.2017 ТОВ «УКР.КЗ.-ДРУЖБА» за першою подією було складено податкову накладну № 6 (а.с. 21) та 29 грудня 2017 року направлено її для реєстрації в ЄРПН. Згідно отриманої квитанції від 29.12.2017 податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено (зворотній бік а.с. 21).
08.12.2017 ДП «Попівський експериментальний завод» перерахувало ТОВ «УКР.A3.-ДРУЖБА» попередню оплату у розмірі 479 000, 00 грн. за платіжним дорученням № 431 (а.с. 139), що, також підтверджується банківською випискою (а.с. 140).
12.12.2017 ДП «Попівський експериментальний завод» перерахувало ТОВ «УКР.A3.-ДРУЖБА» попередню оплату у розмірі 66 000, 00 грн. за платіжним дорученням № 454 (а.с. 41), що відповідає 26, 94 (двадцять шість цілих дев'яносто чотири сотих) тон меляси за ціною 2 450,04 грн.
На зазначену суму попередньої оплати 12.12.2017 ТОВ «ОСОБА_3.-ДРУЖБА» за першою подією було складено податкову накладну № 9 (а.с. 22) та 29 грудня 2017 року направлено її для реєстрації в ЄРПН. Згідно отриманої квитанції від 29.12.2017 податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено (зворотній бік а.с. 22).
13.12.2017 ДП «Попівський експериментальний завод» перерахувало ТОВ «ОСОБА_3.-ДРУЖБА» попередню оплату у розмірі 100 000, 00 грн. за платіжним дорученням № 457 (а.с. 41), що відповідає 40, 16 (сорок цілих шістнадцять сотих) тон меляси за ціною 2 450, 04 грн.
На зазначену суму попередньої оплати 13.12.2017 ТОВ «УКР.A3.-ДРУЖБА» за першою подією було складено податкову накладну № 11 (а.с. 23) та 29 грудня 2017 року направлено її для реєстрації в ЄРПН. Згідно отриманої квитанції від 29.12.2017 податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено (зворотній бік а.с. 23).
Обсяги постачання меляси, також, підтверджуються актами звіряння взаємних розрахунків між ТОВ "УКР.A3.-ДРУЖБА" і ДП «Попівський експериментальний завод» (а.с. 42, 136, 138), оборотно-сальдовими відомостями за рахунками 361 та 6811 (а.с. 43, 44).
Як вбачається із квитанцій від 29.12.2017 реєстрація податкових накладних від 01.12.2017 № 2, від 04.12.2017 № 6, від 12.12.2017 № 9 та від 12.12.2017 № 11, поданих Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3.-ДРУЖБА", зупинена, у зв'язку з тим, що податкові накладні відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567, оскільки за результатами оцінювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД 1005 та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію.
На підтвердження здійснення господарських операцій позивачем було направлено відповідачу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій, пояснювальні листи з копіями відповідних документів.
20.02.2018 відповідачем прийнято рішення № 598412/37053037, № 598413/37053037, № 598414/37053037, № 598415/37053037, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних від 01.12.2017 № 2, від 04.12.2017 № 6, від 12.12.2017 № 9 та від 12.12.2017 № 11, в ЄРПН у звязку з наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або є недостатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування (а.с. 126-129).
Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України) в редакції чинній на час прийняття рішення про зупинення реєстрації спірної податкової накладної, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.
Відповідно до пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної /розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року за №567. Пунктом 6, на який посилається відповідач в квитанції від 28.12.2017 (а.с.14), повідомляючи про зупинення реєстрації податкової накладної позивача, встановлено, що моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: 1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60 % - від 0,02 до 0,03; більше 50 % - від 0,015 до 0,02; більше 40 % - від 0,01 до 0,015, більше 30 % - від 0,005 до 0,01, більше 20 % - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);
2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі;
3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).
У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної/розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.
У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпункті 2,3 цього пункту, - реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.
З наведеного вбачається, що зазначений відповідачем пункт має три підпункти з самостійними критеріями, за якими має здійснюватися моніторинг податкових накладних. Також передбачено окремі самостійні наслідки у випадку встановлення відповідності податкової накладної критеріям, зазначеним в кожному з підпунктів. Крім того, кожен з визначених в підпунктах першому, другому та третьому критеріїв містить ряд складових, наявність яких має бути встановлена при оцінці відповідності такому критерію податкової накладної та віднесенні певної господарської операції до ризикових. Формулювання підстав для зупинення реєстрації податкових накладних, наведене відповідачем в квитанціях від 29.12.2017 (зворотній бік а.с. 20-23), а саме: виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД 1005, за змістом не відповідає критеріям, наведеним в п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року за № 567, тобто зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем в даному випадку, на переконання суду, здійснено з підстав, що не передбачені законодавством.
Варто відмітити, що визначення фіскальним органом у вищезазначених квитанціях конкретного критерію ризиків прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься в зазначеному вище наказі Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567. Однак, у квитанціях від 29.12.2017 фіскальним органом, в порушення пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, не вказано ані чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567.
На вимогу відповідача, позивачем через електронний кабінет платника податків було направлено відповідачу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій податковій накладній (а.с. 24-27), пояснювальні листи (а.с. 28-31) та копії наступних документів: договору поставки від 16.11.2017 № 1611/2017-М, оборотно-сальдових відомостей по рахункам 6811 та 361 за грудень 20 7 р. по контрагенту ДП «Попівський експериментальний завод», копії договору поставки від 17.11.2017 № 1711-2017-П та видаткових накладних до нього № 582 від 28.11.2017, № 588 від 30.11.2017, № 686 від 07.12.2017 та № 687 від 08.12.2017, акту звіряння взаємних розрахунків за період 01.01.2017 - 28.12.2017 за договором № 1711-2017-П від 17.11.2017, оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 по контрагенту ТОВ «СУМИ-ЦУКОР», видаткової накладної № 5, товарно-транспортної накладної № Р5 від 06.02.2018 видаткової накладної № 6, товарно-транспортної накладної № Р6 від 07.02.2018, видаткової накладної № 207 від 01.12.2017, товарно-транспортної накладної № Р207 від 01.12.2017, видаткової накладної № 210 від 04.12.2017, товарно-транспортної накладної № Р210 від 04.12.2017, платіжного доручення № 454 від 12.12.2017, платіжного доручення № 457 від 13.12.2017 (а.с. 32-56).
Однак, комісією ДФС України після обробки наданих позивачем документів 20.02.2018 були прийняті рішення про відмову у реєстрації податкових накладних від 01.12.2017 № 2, від 04.12.2017 № 6, від 12.12.2017 № 9 та від 12.12.2017 № 11, з підстав наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування (а.с. 126-129).
В той же час, варто відмітити, що Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 за № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації», що діяла на час прийняття оскаржуваного рішення, було визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:
ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу ;
ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;
надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.
Тобто, рішення Комісії ДФС України, повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування», або «надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».
Однак, як вбачається з оскаржуваних рішень (а.с. 126-129), в них не міститься чітких визначень підстав для прийняття Комісією ДФС України рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, будь-якого обґрунтування такого рішення відповідачем ні в самому рішенні, що оскаржуються, так і в ході судового розгляду не наведено. Не надано будь-яких пояснень щодо того, які саме з поданих позивачем документів складені з порушенням законодавства, в чому такі порушення полягають, та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної та не надано ніяких доказів таких висновків.
Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначає, що позивачем не подано усіх, передбачених «Вичерпним переліком...» документів, а тому були підстави для відмови в реєстрації податкової накладної. Однак, суд вважає таке тлумачення нормативного акту хибним, оскільки наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року №567, яким в тому числі затверджено Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» передбачено подання платниками податків, зокрема для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв, договорів, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків; документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. При цьому, суд вважає безпідставним позицію відповідача про обов'язкове подання в кожному випадку усіх встановлених Переліком документів, а його назву слід розуміти як неможливість витребування у платника податків не передбачених цим переліком документів. Відповідач, оцінюючи податкові накладні на їх відповідність встановленим критеріям ризику та вимагаючи подання документів, зобов'язаний в кожному випадку приймати до уваги специфіку діяльності платника податку та характер конкретної господарської операції за якою складається податкова накладна.
Крім того, в момент здійснення господарських операцій позивач та його контрагент були зареєстровані платниками податку на додану вартість, складення податкової накладної за першою з подій, відповідає вимогам Податкового кодексу України, а доводи відповідача не спростовують, також, ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (придбання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується тільки первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.
Додатково варто відмітити, що оскаржуване рішення було прийнято на підставі норми п. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 Податкового Кодексу України, яка на момент прийняття рішення вже втратила чинність.
А отже, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини у справі та досліджені докази, суд визнає, що відповідачем не доведено правомірності прийняття ним рішень про відмову в реєстрації податкової накладної, а зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та ДП "Попівський експериментальний завод", та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації спірних податкових накладних, оскаржувані рішення є такими, що не відповідають вимогам ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягають скасуванню.
Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси і просити їх захист шляхом визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (ч.2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України). За приписами п. 4 ч. 2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. Аналізуючи дані положення Кодексу, можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов'язувати суб'єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.
Відповідно до п. 57-1 підрозділу 2 Розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України податкові накладні/розрахунки коригування, реєстрацію яких у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу з 1 грудня 2017 року до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» (01.01.2018) та щодо яких платником податку після 1 грудня 2017 року подані пояснення і копії документів відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу, реєструються у Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» щодо зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних.
При цьому, згідно пп. 201.16.4 п. 201.16 ст. 201 ПК України, в редакції станом на момент зупинення спірної податкової накладної, податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДФС. У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.
Таким чином, нормами ПК України чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною ОСОБА_2 України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997, Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.
За приписами статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
В даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов'язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 01.12.2017 № 2, від 04.12.2017 № 6, від 12.12.2017 № 9 та від 12.12.2017 № 11, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.
За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування рішень про відмову в реєстрації податкових накладних та зобовязання відповідача зареєструвати спірні податкові накладні в ЄРПН є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Стосовно позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень комісії з питань розгляду скарг, суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.
В контексті наведених правових норм суд зазначає, що рішення про результати розгляду скарги не відповідає критерію юридичної значимості, не створює для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов'язків, оскільки за своєю суттю лише підтверджує підстави прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що оскаржувані рішення комісії Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг не є юридично значимими для позивача, оскільки не мають безпосереднього впливу на його суб'єктивні права та обов'язки шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право, а тому безпосередньо не порушують його права та інтереси, а отже не підлягають скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 7048,00 грн. за платіжними дорученнями № 189 від 18.04.2018, № 198 від 27.04.2018 (а.с. 4, 107). Таким чином, позивачу необхідно відшкодувати витрати зі сплати судового збору в сумі 7048,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ДФС України.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 20.02.2018 № 598412/37053037.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 20.02.2018 № 598413/37053037.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 20.02.2018 № 598414/37053037.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 20.02.2018 № 598415/37053037.
Зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 01.12.2017 № 2, від 04.12.2017 № 6, від 12.12.2017 № 9 та від 12.12.2017 № 11, подані Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3.-ДРУЖБА".
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко

Повний текст рішення складений та підписаний 15.06.2018.