Справа № 148/918/18
Суддя: Ковганич С. В.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/918/18
Провадження №2-а/148/28/18
12 червня 2018 року Тульчинський районний суд
Вінницької області
в складі: головуючого судді Ковганича С.В.
при секретарі Грох Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону УПП у Хмельницькій області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора роти №1 батальйону УПП у Хмельницькій області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.05.2018 інспектором роти №1 батальйону УПП у Хмельницькій області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесена постанова, якою на нього було накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 255 грн. за те, що він, керуючи автомобілем«Опель Віваро», д.н.з. НОМЕР_1 близько 10:43 год. по автодорозі М12 Стрій-Знамянка на 221 км порушив п. 8.5.1 ПДР України, перетнув суцільну горизонтальну лінію автодороги, визначену п. 31.1 (1.1) ПДР України, яка поділяє транспортні потоки.
Дану постанову вважає незаконною і просить скасувати, оскільки Правил дорожнього руху він не порушив.
Так, 08.05.2018 на автодорозі «Стрий -Знам'янка» він, керуючи автомобілем «Опель Віваро», д.н.з. НОМЕР_1, перетнув суцільну лінію розмітки 1.1, оскільки рухався за транспортним засобом, швидкість руху якого не перевищувала 40 км/год., чи навіть менше, зустрічні транспортні засоби були відсутні, а тому він вправі був здійснити обгін цього транспортного засобу та перетнути суцільну лінію дорожньої розмітки, не порушуючи при цьому п.8.5.1 Правил дорожнього руху, так як пунктом 1 Розділу 34 Правил дорожнього руху передбачено, що як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.
Враховуючи наведене, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому просить визнати незаконною та скасувати постанову серії ВР № 047955 від 08.05.2018 інспектора роти №1 батальйону УПП у Хмельницькій області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.
Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду відзив на позов, згідно якого просить розглянути справу у його відсутність, у задоволенні позову відмовити, а також зазначив, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП був притягнутий правомірно, так як порушив Правила дорожнього руху, керуючи автомобілем, перетнув суцільну лінію 1.1. горизонтальної розмітки дороги, здійснивши обгін транспортного засобу. На місці вчинення адміністративного правопорушення проводилась фіксація, де на відео все зафіксовано, про що надав DWD-R диск із відеозаписом фіксації події 08.05.2018. Він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та КУпАП, а тому винесена ним постанова є такою, що не підлягає скасуванню.
Враховуючи вимоги ст.205, ч.3 ст.268 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів.
В зв'язку неявкою всіх учасників справи, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 047955 від 08.05.2018 (а.с.8) вбачається, що 08.05.2018 о 10:43 год. на а/д М12 Стрій-Знамянка 221 км. водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Опель Віваро», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив обгін транспортного засобу, при цьому перетнув горизонтальну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1., яка розділяє транспортні потоки, чим порушив п. 8.5.1 ПДР України.
Вказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.
Як вбачається з позовних вимог позивача та його пояснень наданих в оскаржуваній постанові, останній, заперечуючи вчинення порушення Правил дорожнього руху зазначив, що перетнув суцільну лінію 1.1, коли здійснював обгін транспортного засобу, який рухався зі швидкістю приблизно не більше 30- 40 км/год.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП).
Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 31 Закону України «Про дорожній рух» №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Згідно диспозиції ч.1 ст.122 КУпАП, до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Пунктом 8.5.1 Правил дорожнього руху передбачено, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.
Дорожня розмітка 1.1 - (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.
Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год. (ч.5 п.1 розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху).
Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Зазначена постанова ВР № 047955 від 08.05.2018 судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.
Як встановлено частинами 2, 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В свою чергу, відповідачем на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП надано DWD-R диск із відеозаписом фіксації події 08.05.2018. Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні відео фіксації місця події, наданої відповідачем, у ній відсутній докази безпосереднього перетину позивачем суцільної лінії, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, як наслідок порушення позивачем вимог пп. 1.1 п.34 ПДР України.

Окрім цього в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення в порушення ч.3 ст.283 КУпАП відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис відсутні, що виключає можливість прийняття його судом у якості належного доказу по справі.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб'єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов'язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб'єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб'єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб'єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об'єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб'єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює ,а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об'єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Згідно з ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Цієї вимоги закону відповідач не виконав та не надав доказів на підтвердження вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху, а саме п.1.1. ч.34, відтак правомірності винесення спірної постанови.

Наявні у справі матеріали не містять безперечних доказів і є недостатніми для однозначного висновку про винуватість позивача в порушенні п.8.5.1 Правил дорожного руху України та ч.1 ст. 122 КУпАП .

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та вважає, що відповідача не надано достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що в судовому засіданні не встановлено, а відповідачем не представлено жодного належного та допустимого доказу, який би спростовував доводи позивача про те, що він не порушив ПДР та вказував на наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі - закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 19, 62 Конституції України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, ст. ст. 9, 122, 245, 247, 251, 258, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 18, 73-77, 90, 205, 241-246, 268, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону УПП у Хмельницькій області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 047955 від 08.05.2018 винесену інспектором роти №1 батальйону УПП у Хмельницькій області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього штрафу в сумі 255 грн.- скасувати, адміністративну справу провадження закрити.

Рішення суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: