Справа № 465/7049/17
Суддя: Козюренко Р. С.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

22.05.2018 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Козюренко Р.С.

секретаря судових засідань - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції у м.Львові ОСОБА_3, Управління патрульної поліції у м.Львові, про визнання незаконними дії та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить:

1.Визнати дії інспектора Цендровського Віталія Володимировича неправомірними.

2.Скасувати постанову серія АР №607501 від 05.11.2017 про накладення штрафу в розмірі 425,00 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зазначає, що 07.11.2017 звернулась до УПП у м. Львові ДПП із оскарженням постанови та 23.11.2017 отримала відмову у задоволенні вимог, у звязку з тим звернулась до суду, скерувавши позовну заяву поштовим відправленням №568.

Як на підставу позову посилається на те, що 05.11.2017 керувала автомобілем по вул.Стрийська та виконала поворот на вул. Сахарова під час включеного сигналу додаткової секції світлофора із дозволяючою стрілкою. Через 300 м. була зупинена інспектором поліції ОСОБА_3, який повідомив про те, що позивач проїхала перехрестя на заборонений сигнал світлофора чим порушила ПДР та підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. На вимогу позивача про перегляд відео з реєстратора поліцейських, відповідач приніс відеореєстратор, на якому чітко видно світіння зеленої стрілки перед маневром, однак пристрій одразу розрядився чим унеможливив подальший перегляд доказів. Відповідач запропонував переглянути відео на планшеті, однак вмикнув зображення з моменту, коли світлофор знаходився уже позаду автомобіля позивача, який виконував поворот, без світіння стрілки на додатковій секції. Вважає це приховуванням доказів. В подальшому розгляду адміністративної справи не відбувалось, почувши про прибуття адвоката відповідач поспішно оформив постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. При винесенні постанови, інспектор грубо порушив права позивача, зокрема, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснено не було, не повідомив про час та місце розгляду справи, не визначив чи підлягає задоволенню клопотання позивача, позбавив права на правничу допомогу та захисту своїх прав і інтересів, не надав можливості ознайомитися з доказами по справі, здійснював розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у автомобілі поліції. Вважає, винесення постанови незаконною, оскільки при цьому були грубо порушені її права.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, між подала заяву із підтриманням позовних вимог, просить розгляд справи проводити без її участі, позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Згідно ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснюється.

Дослідивши наявні докази у їх сукупності, ознайомившись з письмовими поясненнями та запереченнями, наданими сторонами у справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР №607501 від 5-го листопада 2017 року винесеної інспектором УПП у м.Львові ДПП ОСОБА_3 позивача ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.4).

З тексту оспорюваної постанови вбачається, що ОСОБА_2 5-го листопада 2017 року о 17 год.

00 хв. керуючи транспортним засобом «Пежо Партнер» (Peugeot Partner), держаний номерний знак НОМЕР_1, здійснила проїзд перехрестя вулиць Стрийська-Сахарова у м. Львові на вимкнений сигнал додаткової секції світлофора, чим порушила пункт 8.7.3. «з» ПДР, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідками, технічними засобами, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

В оскаржуваній постанові інспектор не врахував приписів частин 1-3 ст. 7 КУпАП про необхідність розгляду і вирішення справ не інакше як на підставі наступних засад: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 251 КУпАП саме на посадову особу (заявленого субєкта оскарження) покладається обовязок вживати передбачені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи; запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких не вистачає.

Як зазначено у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

У відповідності до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

В свою чергу, Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст.276 КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 статті 276 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, виходячи з системного аналізу рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015, змісту ст.258 КУпАП станом на дату винесення рішення Конституційним Судом України, змісту ст.258 КУпАП станом на дату винесення рішення по цій справі, суд вважає, що в разі заперечень особи, справа не може бути розглянута без певного часового інтервалу, достатнього для підготовки особи до захисту, тобто, не може бути розглянута безпосередньо на місці правопорушення.

Аналогічну правову позицію висловлено Вищим адміністративним судом України у справі №379/758/15-а (К/800/37207/15).

Суд також звертає увагу, що в Додатку №4 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, передбачено форму запрошення до підрозділу патрульної поліції для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, проїзд на заборонний сигнал світлофора. За вчинення зазначених порушень передбачено адміністративне стягнення у вигляді штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Оскільки оскаржувана постанова винесена безпосередньо на місці правопорушення, незважаючи на заперечення позивача, вона є неправомірною, винесеною з порушення прав позивача, передбачених ст.268 КУпАП, у зв'язку з чим дії відповідача щодо складання такої постанови є незаконними.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показаннями свідків. Докази суду надають учасники справи. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи. Дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

На адресу суду надійшов відзив представника Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 з порушенням вимог ч.3 ст.162 КАС України про те, що копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надсиланням (наданням) відзиву до суду, оскільки відсутні докази такого надсилання (надання). В силу вимог ч.1 ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відтак, з наведених підстав, суд позбавлений можливості взяти до уваги вказаний відзив відповідача із доданими матеріалами.

Інших належних та допустимих доказів правомірності дій і рішень відповідача матеріали справи не містять.

Згідно ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, але останній доказів та обґрунтованості правомірності складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ОСОБА_2 правил дорожнього руху України не надав.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем по справі не відібрано пояснення у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановлено свідків правопорушення, не відібрано у них пояснення. При винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідач відповідно до ст.79 КАС України не надав належних та допустимих доказів, які достовірно підтверджують обставини порушення ОСОБА_2 пункту 8.7.3. «з» Правил дорожнього руху та підтверджують вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Разом з тим, оскаржувана постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення. З цього виходить, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб'єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов'язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії інспектора поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст.245, 280 КУпАП. Оскаржувана постанова відповідачем прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому відповідно до вимог ст.247, п.3 ст.293 КУпАП вказана постанова підлягає скасуванню.

Згідно з ч.3 п.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтями 7, 9, 73-77, 79, 205, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, статтями 122, 245, 247, 280, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати постанову серія АР №607501 від 05.11.2017 про накладення штрафу в розмірі 425,00 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова з дотриманням порядку ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 01.06.2018.

Позивач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Відповідач: Управління патрульної поліції у м. Львові, адреса: м.Львів, вул.Перфецького, 19.

Суддя Р.С. Козюренко