Справа № 820/1539/18
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 р. Справа № 820/1539/18
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бершова Г.Є.

суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Абраамян Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2018 (суддя Мельников Р.В., м. Харків, повний текст складено 07.05.18) по справі № 820/1539/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Дистриб'юшн Схід"

до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранд Дистриб'юшн Схід" (надалі - ТОВ "Гранд Дистриб'юшн Схід", позивач) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (надалі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.10.2017 № НОМЕР_1 (форма С), виданого Головним управлінням ДФС у Харківській області, про застосування штрафу 326282,60 грн. згідно Указу Президента України № 436/95 від 12.06.1995 Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.10.2017 № НОМЕР_2 (форма С), виданого Головним управлінням ДФС у Харківській області, про застосування штрафу 01,00 грн. згідно пп.54.3.3. п.54.3. ст. 54 Податкового кодексу України та абз. 3 п.1. ст. 17 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2018 позовні вимоги ТОВ "Гранд Дистриб'юшн Схід" задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 20.10.2017 року №.

Стягнуто на користь ТОВ "Гранд Дистриб'юшн Схід" (вул. Новгородська, б. 3 А, м. Харків, 61145, код ЄДРПОУ - 36094643) сплачену суму судового збору в розмірі 4894 (чотири тисячі вісімсот дев'яносто чотири) грн 24 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, код ЄДРПОУ - 39599198).

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. На думку апелянта, суд першої інстанції невірно застосував приписи пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, ст. 2, 5, 9 Кодексу адміністративного судочинства України, п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні № 637 від 15.12.2004.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримала доводи апеляційної скарги, просила скаргу задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечувала, просила відмовити в її задоволенні.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, учасниками справи не оспорюється та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що посадовими особами Головного управління ДФС у Донецькій області 29.09.2017 проведено перевірку господарської одиниці ТОВ "Гранд Дистриб'юшн Схід" офісу, що розташований за адресою: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Куінджи, буд. 1, щодо дотримання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності торгових патентів і ліцензій.

Відповідно до висновків акту перевірки від 05.10.2017 № 41/05/99/14/05/3609464 перевіркою встановлено такі порушення:

- п. 12, 13 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг";

- порушення п. 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ № 637 від 15.12.2004 зі змінами і доповненнями.

Зі змісту описової частини акту перевірки від 05.10.2017 № 41/05/99/14/05/3609464 вбачається, що підставою для таких висновків посадових осіб контролюючого органу слугувало встановлення порушень, а саме:

- не забезпечена відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахункових операцій сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, який роздрукований на РРО 29.09.2017 о 11:00 - надлишок 697,84 грн.;

- в порушення п. 2.6. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ № 637 від 15.12.2004 зі змінами і доповненнями, а саме: неоприбуткування готівкових коштів у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО 29.09.2017 у сумі 65256,52 гри., однак в касовій книзі сторінка 21) за 29.09.2017 зроблені наступні записи: залишок на початок дня - 441,32 грн., прийнято від каса РРО торгова виручка прибутковим ордером № 223 від 29.09.2017 - 65256,52 грн., видано видатковим ордером № 205 від 29.09.2017 - 65000,00 грн., залишок на кінець дня 697,84 грн.;

- у реалізації знаходиться товар, облік якого не ведеться в порядку, встановленому законодавством, а саме накладних, товарно-транспортних накладних на реалізуємий товар, зазначений у додатку 2 до акту перевірки, на загальну суму 116245,20 грн. до перевірки не надані, чим порушено п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (а.с. 11-14).

На підставі висновків акту перевірки від 05.10.2017 № 41/05/99/14/05/3609464 Головним управлінням ДФС у Харківській області прийнято податкові повідомлення-рішення Головним управлінням ДФС у Харківській області від 20.10.2017:

- № НОМЕР_1 (форма "С") про застосування штрафу 326282,60 грн. згідно Указу Президента України № 436/95 від 12.06.1995 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" (а.с. 15);

- № НОМЕР_2 (форма "С") про застосування штрафу 01,00 грн. згідно пп. 54.3.3. п.54.3. ст. 54 Податкового кодексу України та абз. 3 п.1 ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (а.с 16).

Після отримання вказаних податкових повідомлень-рішень підприємство скористалось правом адміністративного оскарження до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України "Про результати розгляду скарги" від 24.01.2018 за №2393/6/99-99-11-03-01-25, яке позивачем було отримано засобами поштового звязку 31.01.2018, в задоволенні скарги щодо скасування податкових повідомлень-рішень від 20.10.2017 № НОМЕР_1 та від 20.10.2017 № НОМЕР_2 відмовлено.

Не погодившись із прийнятими податковими повідомленнями - рішеннями, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 20.10.2017 № НОМЕР_1, суд першої інстанції виходив з того, що під час проведення перевірки господарської одиниці підприємства позивача 29.09.2017 о 10:57 год. не було внесено відомостей до КОРО, проте в подальшому у той же день було здійснено оприбуткування готівкових коштів, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, а тому суд дійшов висновку, що роздрукування касового чека при проведенні розрахункової операції та в кінці дня виконання Z-звіту свідчить про оприбуткування готівки, оскільки зазначені суми залишаються в фіскальної пам'яті РРО.

Відмовляючи в частині задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 20.10.2017 № НОМЕР_2 (форма С), виданого Головним управлінням ДФС у Харківській області, про застосування штрафу 01,00 грн., суд першої інстанції виходив з того, що судовим розглядом підтверджено встановлені перевіркою порушення позивачем порушення п. 13 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР.

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволення позовних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, в межах розгляду даної апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг та особливості ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій визначаються Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР (надалі - Закон України № 265/95-ВР).

Відповідно до положень пункту 1.2 глави 1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 та зареєстрованого в Мін'юсті України 13 січня 2005 року № 40/10320 (із змінами та доповненнями) (надалі - Положення № 637), в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

При цьому, книга обліку розрахункових операцій - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Згідно з підпунктом 2.6 глави 2 Положення № 637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

З аналізу вище вказаних норм слід дійти висновку про те, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книжки оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книжки) та своєчасне (у день одержання) відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій.

Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлено відповідальність статтею 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12.06.1995 № 436/95.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 30.01.2018 у справі №826/15290/15.

Абзацом третім статті 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" № 436/95 установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що для вирішення питання щодо дотримання порядку оприбуткування готівки слід з'ясовувати, яким чином здійснена фіксація повної суми фактичних надходжень готівки (прибуткові касові ордери або фіскальні звітні чеки), а також чи відображено в подальшому такі касові документи у відповідній книзі обліку.

Колегія суддів зазначає, що згідно пункт 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування" від 18 лютого 2002 року №199 (надалі Постанова № 199) затверджено вимоги щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, відповідно до яких реєстратор розрахункових операцій повинен забезпечувати формування та друкування таких денних звітів як Х-звіт та Z-звіт.

Так, за змістом пункту 2 Постанови № 199, зміна - період роботи реєстратора від реєстрації першої розрахункової операції після виконання Z-звіту до виконання наступного звіту; Z-звіт - це денний звіт з обнуленням інформації в оперативній пам'яті та занесенням її до фіскальної пам'яті РРО.

Відповідно до пункту 7 Постанови № 199 усі режими роботи РРО повинні блокуватися, зокрема, у разі перевищення максимальної тривалості зміни.

Отже, при щоденній роботі з РРО Z-звіт необхідно виконувати щодня наприкінці робочого дня.

Таким чином суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, мають своєчасно та в повній мірі оприбутковувати усю готівку, що надходить до кас, та щоденно, тобто наприкінці кожного робочого дня друкувати на РРО фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО.

В свою чергу, несвоєчасним оприбуткуванням готівки може вважатись несвоєчасне роздрукування фіскального звітного чеку, в результаті чого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій за конкретний день роботи не заноситься до фіскальної пам'яті РРО, або роздрукування фіскального звітного чеку, але не відображення в подальшому такого касового документу у відповідній книзі обліку наприкінці робочого дня.

В той же час, відповідач, як на підставу несвоєчасного оприбуткування позивачем готівки в КОРО при проведенні розрахунків із застосуванням РРО, посилається на те, що на момент перевірки 29.09.2017 о 10 год 57 хв. згідно фіскального звітного чеку від 29.09.2017 № 1214 сума розрахунків склала 65256 грн. 52 коп., в той час як у розділі ІІ КОРО запис на вищезазначену суму взагалі відсутній.

Як встановлено судом першої інстанції, вказаний фіскальний звітний чек № 1214 роздруковано та збережено в касовій книзі (сторінка 21) за 29.09.2017 наприкінці робочого дня, а саме зроблені наступні записи: залишок на початок дня - 441,32 грн., прийнято від каса РРО торгова виручка прибутковим ордером № 223 від 29.09.2017 - 65256,52 грн., видано видатковим ордером № 205 від 29.09.2017 - 65000,00 грн., залишок на кінець дня 697,84 грн.

Тобто, контролюючий орган вбачає порушення позивачем пункту 2.6 Положення № 637 в частині несвоєчасного оприбуткування готівки в КОРО у тому, що фіскальний звітний чек був роздрукований та записаний в КОРО після видачі грошових коштів в кінці доби, а не одразу після службового вилучення грошових коштів.

Як передбачено пунктом 4 розділу ІІІ Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерством доходів і зборів України 28.08.2013 № 417 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 19.08.2013 за № 1616/24148 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), суб'єкти господарювання, які використовують РРО для здійснення розрахункових операцій у готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані, зокрема, у кінці робочого дня (зміни) друкувати на РРО (за винятком автоматів з продажу товарів (послуг)) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах ОРО.

Згідно з пунктом 6 глави 4 розділу ІІ цього Порядку, використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає, у тому числі, щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо.

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що саме за підсумками робочого дня обов'язково роздруковується Z-звіт, так як Z-звіт за своє суттю є документом, у якому підводяться денні підсумки операцій, проведених із застосуванням РРО.

Разом з тим, як зазначено вище, законодавством передбачено своєчасне (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбуткування усієї готівки, що надходить до кас. Таке оприбуткування не залежить від інкасації готівкових коштів (службового вилучення) та не встановлює обов'язку роздруковувати Z-звіт, у якому проводяться денні підсумки операцій, проведених із застосуванням РРО, перед чи після проведення службової видачі.

В той час, обов'язковим для суб'єкта господарювання є роздрукування фіскального звітного чеку та заповнення КОРО наприкінці робочого дня.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що усі грошові кошти були оприбутковані у цей же день, обліковані у касовій книзі та КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО в повній сумі їх надходження за відповідний день наприкінці робочого дня, що підтверджено наявними в матеріалах справи документами.

При цьому, протилежне відповідачем не доведено.

Отже, оскільки позивачем здійснено облік (запис) грошових коштів у КОРО у повній сумі їх надходжень на підставі фіскальних звітних чеків РРО (Z-звітів), складених за підсумками операцій за відповідний день, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що доводи відповідача про порушення позивачем вимог п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні № 637 від 15.12.2004 та застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій є необґрунтованими та безпідставними, у зв'язку із чим податкове повідомлення-рішення від 20.10.2017 № НОМЕР_1 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності дій позивача.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області залишити без задоволення

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2018 по справі № 820/1539/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5
Постанова складена в повному обсязі 18.06.18.