Справа № 638/20816/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2018 року

Київ

справа №638/20816/16-а

адміністративне провадження №К/9901/45488/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу № 638/20816/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова, прийняту 31 січня 2017 року у складі судді Подус Г.С. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду, прийняту 21 березня 2017 року у складі колегії суддів: головуючого - Подобайло З.Г., суддів Григорова А.М., Тацій Л.В.,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова , в якій просив суд визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова щодо відмови в призначенні пенсії за вислугою років незаконним та зобов'язати його прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 з 05 липня 2016 року пенсію за вислугу років згідно ч.1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII.

Постаново Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2017 року, адміністративний позов задоволено. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Харкова щодо відмови у забезпеченні належним пенсійним забезпеченням прокурору Харківської місцевої прокуратури №1 прокуратури Харківської області ОСОБА_1 - протиправними. Визнано рішення управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова №11552-02/26 від 14 липня 2016 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугою років незаконним. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 з 05 липня 2016 року пенсії за вислугу років згідно ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII.

Як встановлено, 05 липня 2016 року позивач звернувся з письмовою заявою до Управління пенсійного фонду у Шевченківському районі м. Харкова про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» .

Рішенням Управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова від 14 липня 2016 року № 11552-0226 йому відмовлено у призначенні пенсії з посиланням на те, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213 у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування»,«;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

У касаційній скарзі відповідач заявив вимогу про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Позивач не надав до суду касаційної інстанції заперечень на касаційну скаргу.

Суд заслухав доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про задоволення касаційної скарги.

На час звернення позивача до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії порядок призначення пенсій прокурорам було врегульовано Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII.

Відповідно до частини 1 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.

Тобто, станом на дату звернення позивача до Пенсійного фонду необхідною умовою для призначення пенсії за вислугу років був: стаж за вислугу років 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.

Проте, на час звернення до Пенсійного фонду стаж позивача за вислугу років складав менше ніж 22 роки 6 місяців.

Таким чином, оскільки стаж позивача за вислугу років не достатній для призначення пенсії на підставі статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, суд дійшов висновку про те, що у спірних правовідносинах Пенсійний фонд України не порушив права позивача на пенсію.

Щодо посилання судів попередніх інстанцій на те, що Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII суттєво звужене його право на пенсію за вислугу років, суд зазначає таке.

У період дії статті 501 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII у редакції від 26 липня 2011 року, що діяла до 30 вересня 2011 року, пенсії призначалися прокурорам і слідчим зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років.

Разом з тим, станом на 30 вересня 2011 року у позивача був відсутній стаж роботи 20 років та стаж роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури 10 років.

Відтак, у період дії статті 501 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII у редакції від 26 липня 2011 позивач не набув права на призначення пенсії за вислугу років, у зв'язку з чим при прийнятті Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII не відбулося звуження змісту та обсягу існуючих прав позивача.

Суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищезазначене, має місце неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, що є підставою для скасування судових рішень повністю та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 345, 349, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова задовольнити.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова, прийняту 31 січня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду, прийняту 21 березня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

М.М. Гімон

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду