Справа № 826/13951/17
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменка В.В., Степанюка А.Г., секретаря Антоненко К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Метан Плюс» на Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2018 року за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Метан Плюс» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень форми «Р», -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог в сумі 352155,40 грн. скасувати та прийняти в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно з частиною першою ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, Рішення суду першої інстанції в частині скасувати, ухвалити в цій частині нове Рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку Позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, валютного за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, про що складено відповідний Акт від 29 вересня 2017 року № 391/26-15-14-02-05/33636574 (надалі - Акт), копія якого наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.38-72).

Перевіркою встановлено порушення Позивачем вимог п.п. 14.1.11., 14.1.13. п. 14.1. ст. 14, пп. 135.5.4. п. 135.4. ст. 135, п.п. 14.1.27., 14.1.36. п. 14.1. ст. 14, п. 138.2., пп. 138.10.4. п. 138.10. ст. 138 Податкового кодексу України, що призвело до заниження на 431529,00 грн. податку на прибуток за 2014 рік, п. 198.5. ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження на 199305,00 грн. податку на додану вартість, у тому числі на 1839,00 грн. за вересень 2014 року, на 2007,00 грн. за жовтень 2014 року, на 1798,00 грн. за листопад 2014 року, на 1962,00 грн. за грудень 2014 року, на 7697,00 грн. за січень 2015 року, на 7905,00 грн. за лютий 2015 року, на 13283,00 грн. за березень 2015 року, на 8781,00 грн. за квітень 2015 року, на 8250,00 грн. за травень 2015 року, на 7979,00 грн. за червень 2015 року, на 8092,00 грн. за липень 2015 року, на 3724,00 грн. за серпень 2015 року, на 10327,00 грн. за вересень 2015 року, на 10072,00 грн. за жовтень 2015 року, на 7264,00 грн. за листопад 2015 року, на 7829,00 грн. за грудень 2015 року, на 5079,00 грн. за січень 2016 року, на 6308,00 грн. за лютий 2016 року, на 6043,00 грн. за березень 2016 року, на 10448,00 грн. за квітень 2016 року, на 7385,00 грн. за травень 2016 року, на 6364,00 грн. за червень 2016 року, на 6467,00 грн. за липень 2016 року, на 7668,00 грн. за серпень 2016 року, на 9598,00 грн. за вересень 2016 року, на 8012,00 грн. за жовтень 2016 року, на 7448,00 грн. за листопад 2016 року, на 9676,00 грн. за грудень 2016 року,

Позивачем подано Заперечення на Акт, за результатами розгляду яких Листом Відповідача «Про надання відповіді на заперечення» від 11 жовтня 2017 року №32154/10/26-15-14-02-05 висновки Акта залишено без змін, а заперечення - без задоволення.

На підставі зазначених порушень, Відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 17 жовтня 2017 року №№2, 2, якими Позивачу збільшено на 249131,00 грн. суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), у тому числі на 199305,00 грн. за податковими зобов'язаннями та на 49826,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); збільшено на 539411,00 грн. суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств, у тому числі на 431529,00 грн. за податковими зобов'язаннями та на 107882,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Відповідачем в Запереченнях до адміністративного Позову зазначено, що за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року Позивачем безпідставно списано на витрати втрату природного газу, не пов'язану з господарською діяльністю підприємства, на загальну суму 457887,00 грн.

До перевірки було надано складені комісією в особі керівника філії, бухгалтера та механіка, затверджені директором Акти списання, якими списано за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, 87504 куб. м. газу на загальну суму 457887,00 грн. Як зазначено в Актах, фактичні технологічні втрати газу виникли у межах передбачених конструктивними та технологічними характеристиками норм технологічних втрат газу для установки компресорної блочної «Скиф-5» на базі компресора ІОДМ 115-4RR. Зазначені технологічні втрати газу підлягають списанню і зняттю з обліку.

Також, Відповідачем встановлено заниження нарахування Позивачем податку на додану вартість за період з 01.09.2014 року по 31.12.2016 року на загальну суму 199305,00 грн. у зв'язку з безпідставним списанням втрат природного газу, що не пов'язані з господарською діяльністю підприємства.

Згідно зі ст. 1, частиною першою ст. 3 та частинами першою, другою ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-ХІV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства; підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій; первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи; первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Як на підставу задоволення адміністративного позову Позивач посилається на Інструкцію з експлуатації установки компресорної блочної серії «Скіф» та Розрахунок технологічних втрат газу на установці компресорній блочній «Скіф», в яких визначено, що технологічні втрати газу складають 6.28 % від продуктивності установки.

Судом першої інстанції зазначено, що Позивачем не надано документально підтверджених відомостей стосовно: фактичного часу роботи обладнання протягом доби, повних зупинок обладнання, кількість запусків, продувок, у зв'язку з чим самі по собі Акти не можуть вважатися юридично значимими первинними документами для цілей підтвердження визначених ним технологічних втрат газу.

Проте, кількість викидів газу в атмосферу будь-яким чином погодинно чи щоденно неможливо виміряти, у зв'язку з чим Позивачем правомірно віднесено до витрат визначені в Актах списання технологічні втрати газу.

Такий висновок викладено в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 18 грудня 2013 року у справі №2270/15365/11 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржені Позивачем податкові повідомлення-рішення Відповідача форми «Р» №2 від 17.10.2017 року та №2 в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 82419,66 грн. за податковим зобов'язанням, що є сумою податку на прибуток (18%) від суми витрат на втрату природного газу (457887 грн.), та на 20604,92 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) є протиправними і підлягають скасуванню.

Відповідно до частини другої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, вимоги якої Відповідачем не виконано.

Згідно з частиною першою ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення є, зокрема неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

А відповідно до частини другої ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що призвели до неправильного вирішення справи, тому Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2018 року в частині скасовується та ухвалюється в цій частині нове Рішення, яким адміністративний позов задовольняється.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Метан Плюс» задовольнити, Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2018 року щодо відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві форми «Р» №2 від 17.10.2017 року та №2 в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 82419,66 грн. за податковим зобов'язанням та на 20604,92 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) скасувати, прийняти в цій частині нове Рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві форми «Р» №2 від 17.10.2017 року та №2 в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 82419,66 грн. за податковим зобов'язанням та на 20604,92 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

В іншій частині Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Постанову складено в повному обсязі 12.06.2018 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Степанюк А.Г.