Справа № 813/2511/18
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/2511/18
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

18 червня 2018 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Брильовський Р.М., розглянувши позовну заяву публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» до державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1, приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1, приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_2, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 №39356296 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.01.2018, про припинення обтяження індексний номер 13706920 внесеного на підставі заяви реєстраційний №26441393;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 26.01.2018 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на нежитловий об'єкт реєстраційний номер №01 загальною площею 4 304,8 кв.м. з розміром частки 1/1, що розташований за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вулиця Нікольська, будинок 25;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 27.01.2018, індексний номер 39387652 про державну реєстрацію права власності за товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївський готельно-ресторанний комплекс «Олександрівський» на нежитловий об'єкт реєстраційний номер №01 загальною площею 4 304,8 кв.м. з розміром частки 1/1, що розташований за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вулиця Нікольська, будинок 25.

Відповідно до п.п. 3, 6 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначено у статті 287 КАС України.

Частиною 1 ст. 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З положень наведеної норми процесуального закону чітко слідує, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до адміністративного суду лише в разі відсутності іншого судового порядку оскарження.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 22 березня 2016 року №808/3666/15.

Законом, що визначає сукупність дій органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і які проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, іншими законами та нормативно-правовими актами, які підлягають примусовому виконанню, є Закон України Про виконавче провадження № 1404-VIII від 02.06.2016р.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (надалі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України Про виконавче провадження).

Як вбачається із позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивач просить суд, скасувати рішення державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 №39356296 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.01.2018, про припинення обтяження індексний номер 13706920, накладеного постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.02.2016 ВП № 50016987 по примусовому виконанню наказу Господарського суду Миколаївської області № 915/938/13 від 23.04.2015.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 338 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Згідно зі статтею 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду (ст. 340 ГПК України).

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються (ст. 341 ГПК України).

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. (ч. 2 ст. 342 ГПК України).

Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі у справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника. (ч. 3 ст. 342 ГПК України)

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. (ст. 343 ГПК України)

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання. (ст. 340 ГПК України).

Таким чином, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.06.2018 у справі №805/3463/15-а, від 31.05.2018 у справі №810/5563/15, від 19.02.2018 у справі №805/4715/15-а, від 24.01.2018 у справі №0670/4378/12, в яких Верховний Суд зазначив, що згідно статті 74 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Отже, сторони, інші учасники виконавчого провадження та особи незалежно від їх статусу, мають право оскаржити рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення виключно до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про судоустрій і статус суддів ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12.10.1978 р. вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів …. З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Як вбачається з матеріалів справи 23.04.2015 Господарським судом Миколаївської області на виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 31.03.2015 було видано наказ у справі №915/938/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_4» (зараз Публічне акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ») до Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський бизнесцентр «Олександрівський» про стягнення 16 664 903, 52 грн. заборгованості за кредитними договорами та 68 820, 00 грн. витрат по сплаті судового збору.

04.02.2016 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №50016987 та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, з примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області №915/938/13 від 23.04.2015.

26.12.2017 на виконання рішення Господарського суду Миколаївської області у справі №915/1388/16 видано наказ № 915/1388/16, який 28.12.2017 було пред'явлено до виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

12.01.2018 постановою державного виконавця №55511477 відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області № 915/1388/16 від 26.12.2017 про стягнення з TOB «МБЦ «Олександрівський» на користь Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ» 8 653 686,09 грн. - процентів за користування грошовими коштами, 1 869 440,98 грн. - 3% річних, 19 779 911,83 грн. - інфляційних витрат та 234 360,00 грн. - судового збору.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 16.01.2018 виконавчі провадження №55511477 та №50016987 об'єднано у зведене виконавче провадження №55557832.

Враховуючи, що позивач оскаржує рішення державного виконавця, що стосуються примусового виконання наказів Господарського суду Миколаївської області №915/938/13 від 23.04.2015 та від 26.12.2017 №915/1388/16, суд дійшов висновку, що дана позовна заява в частині позовних вимог не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, суддя вважає, що позовні вимоги в частині: «визнання протиправним та скасування рішення державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 №39356296 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.01.2018, про припинення обтяження індексний номер 13706920 внесеного на підставі заяви реєстраційний №26441393» не відносяться до юрисдикції адміністративного суду, що унеможливлює розгляд цієї справи за правилами КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Оскільки, відповідно до ч. 6 ст. 170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом першим частини першої цієї статті, суд повинен розяснити заявнику, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції Господарського суду.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст.170, ст.ст. 30, 243, 248, 256, 295, пп. 15.5 п. 15 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог, а саме: «визнання протиправним та скасування рішення державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 №39356296 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.01.2018, про припинення обтяження індексний номер 13706920 внесеного на підставі заяви реєстраційний №26441393».

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву невідкладно.

Ухвала про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду у пятнадцятиденний строк з дня її складення через Львівський окружний адміністративний суд.

Суддя Р.М. Брильовський