Справа № 820/3378/18
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

12 червня 2018 р. № 820/3378/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Зоркіної Ю.В..

при секретарі судового засідання Пройдак С.М.

у присутності представника позивача Холявки Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Головного управління ДФС у Харківській області (пров. Сімферопольський, б. 6, м. Харків, 61052) до Товариства з обмеженою відповідальністю "АН ГРО ПЛЮС" (пр-т. Московський, 17, м. Харків, 61003) про стягнення податкового боргу,

встановив

Позивач, Головне управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ТОВ "АН ГРО ПЛЮС" (код 33289608) податковий борг у сумі 7770,00 грн. з розрахункових рахунків, відкритих відповідачем у банках, що обслуговують такого платника.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем не сплачено самостійно визначені суми грошових зобов'язань з транспортного податку та відповідні штрафні санкції, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 7770.00 грн., яка підлягає стягненню у примусовому порядку.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження з викликом сторін надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, отримана ним, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Пунктом 4 частини 1 статті 127 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що часом вручення повістки вважається день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про відкриття спрощеного провадження по даній справі. Відзив на позов та документи в його обґрунтування до суду не надходили.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідач зареєстрований в якості суб'єкта господарювання - юридичної особи, перебуває в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України за ідентифікаційним кодом 33289608. Як платник податків, відповідач перебуває на обліку в Київській об'єднаній державній податковій інспекції м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового Кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктами 49.1. та 49.2 статті 49 Податкового Кодексу України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Згідно пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідачем подано до податкового органу податкову декларацію з транспортного податку № від 27.02.2016 року, якою визначено до сплати у бюджет 6250.00 грн.

З урахуванням наявної переплати загальна сума боргу складає 5500.00 грн., що підтверджується наданою контролюючим органом обліковою карткою відповідача та розрахунком податкового боргу.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України податкове зобов'язання, яке самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає.

Відповідно до статті 203 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи підтверджено, що:

19.06.2017 року фахівцями позивача проведено перевірку відповідача з питань дотримання термінів сплати податкових зобов'язань по податковій декларації з транспортного податку за 2016 рік, про що складено акт № 5014/20-40-12-14-19/33289603, яким зафіксовано порушення п.57.1 ст.57 ПК України. Порушення встановлені актом перевірки стали підставою для винесення податкового повідомлення - рішення від 28.07.2017 року № , яким підприємству нараховано штраф у розмірі 20 % за затримку сплати грошового зобов'язання на 40 календарних днів.

25.07.2017 року фахівцями позивача проведено перевірку відповідача з питань дотримання термінів сплати податкових зобов'язань по податковій декларації з транспортного податку за 2016 рік, про що складено акт № 8283/20-40-12-14-19/33289603, яким зафіксовано порушення пп.49.18.2, п.49.18 ст.49 ПК України. Порушення встановлені актом перевірки стали підставою для винесення податкового повідомлення - рішення від 17.09.2017 року № , яким підприємству нараховано штраф у розмірі 1020.00 грн.

Вказані акти, рішення направлені на адресу підприємства, проте повернуті до контролюючого органу з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується копіями поштових повідомлень, які містяться у матеріалах справи.

Пунктом 58.3 ст.58 Податкового кодексу України передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Приписами пункту 59.1, 59.5 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги, зазначені податкові вимоги не втратили юридичної сили, а тому у контролюючого органу не виникло обов'язку повторного надіслання податкових вимог платнику податків.

Позивачем винесено та направлено відповідачу засобами поштового зв'язку податкову вимогу форми Ю № 1854-177 від 28.07.2017.

Таким чином, відповідач має податковий борг перед бюджетом у розмірі 7770.00 грн., який на час розгляду справи не сплачений, що підтверджується карткою особового рахунку

Відповідач не скористався своїм правом адміністративного або судового оскарження вказаного рішення, доказів самостійної сплати податкового боргу матеріали справи також не містять, а відтак сума заборгованості підприємства перед бюджетом є узгодженою та підлягає сплаті.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління ДФС у Харківській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 КАС України, суд

вирішив

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АН ГРО ПЛЮС" (пр-т. Московський, 17, м. Харків, 61003, ) податковий борг у розмірі 7770 (сім тисяч сімсот сімдесят) грн..00 коп. з розрахункових рахунків, відкритих у банках, що обслуговують платника.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У повному обсязі рішення виготовлено 18.06.2018 року

Суддя Зоркіна Ю.В.