Справа № 826/21801/15
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 червня 2018 року 16:27 № 826/21801/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., при секретарі судового засідання Мині І.І., за участі представника позивача - Захаревська Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРЛАН-ІНВЕСТ ГРУП"
до Державної архітектурно-будівельної інспекції України
про скасування наказів № 824 від 04.08.2015 та № 902 від 13.08.2015 , визнання дій протиправними

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОРЛАН-ІНВЕСТ ГРУП» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області.

В уточненій позовній заяві позивач просить суд:

«Визнати протиправним наказ в.о. Директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Коломієць О.М. від 04.08.2015 року № 824 і скасувати його.

Визнати протиправними дії в.о. Директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Коломієць О.М. щодо видання направлення на здійснення позапланової перевірки № 619.15/02 від 10.08.2015 року за відсутності наказу, оформленого відповідно до ч. 1 ст.7 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та передбаченого ч.2 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Визнати протиправним наказ заступника Директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області-начальника Інспекційного управління №1 ОСОБА_3. від 13.08.2015 року № 902 і скасувати його.

Визнати протиправними дії заступника Директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області - начальника Інспекційного управління № 1 ОСОБА_3. щодо видання направлення на здійснення позапланової перевірки № 641.15/02 від 14.08.2015 року за відсутності наказу, оформленого відповідно до ч.І ст.7 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та передбаченого ч.2 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Також в тексті позовної заяви позивачем заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії оспорюваних наказів та клопотання про забезпечення доказів шляхом витребовування документів.

Зазначені клопотання судом не розглядались з огляду на відсутність доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що перевірку було призначено в період дії мораторію, в направленнях на проведення перевірки не вказано підстав проведення перевірки та її строку.

Відповідно до Розпорядження від 10.10.2017 №4630, на підставі рішення зборів суддів Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2017, з метою пришвидшення розгляду, адміністративну справу №826/21801/15 передано на повторний автоматичний розподіл справ між суддями.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2017, адміністративну справу №826/21801/15 передано судді Каракашьяну С.К.

Поряд з цим, Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII (далі - Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII) внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, які набрали чинності 15 грудня 2017 року.

У відповідності до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до приписів статті 32 Кодексу адміністративного судочинства України, усі адміністративні справи в суді першої інстанції, крім випадків, встановлених цим Кодексом, розглядаються і вирішуються суддею одноособово, у зв'язку з чум справу розглянуто одноособово. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, на адресу прокуратури міста Ірпеня надійшло колективне звернення щодо законності проведення будівельних робіт на земельній ділянці по вул. Тургенівський, 25 в м.Ірпінь Київської області, який було надіслано за належністю до Інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю у Київський області.

Державною архітектурно - будівельною інспекцією України, 04.08.2015р. відповідно до абзацу 5 частини 1 статті 6 та частини першої статті 7 "Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на підставі письмового колективного звернення громадянина ОСОБА_4 та інших, яке надійшло листом прокуратури міста Ірпеня Київської області від 02.06.2015 № 62-3867, було видано наказ №824 «Про проведення позапланової перевірки», яким департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області було зобов'язано провести позапланову перевірку, зокрема, позивача, з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час «Будівництва багатоквартирного житлового будинку по вулиці Тургенівській, 25-В в місті Ірпінь Київської області.

На виконання вказаного наказу, в.о. Директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Коломієць О.М. було видано направлення на здійснення позапланової перевірки № 619.15/02 від 10.08.2015 року з визначенням дати початку та дати закінчення перевірки з 20.08. по 03.09.2015р.

Як вбачається з матеріалів справи, до прокуратури Київської області надійшло колективне звернення щодо проведення будівельних робіт на вул. Єсеніна,30 в місті Ірпінь Київської області.

Державною архітектурно - будівельною інспекцією України, 13 серпня 2015 року, було видано наказ №902 «Про проведення позапланової перевірки», яким департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області було зобов'язано провести позапланову перевірку позивача, з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час здійснення підготовчих та будівельних робіт по вулиці Єсеніна, 30 в місті Ірпінь Київської області.

Заступником директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області - начальником Інспекційного управління № 1 ОСОБА_3. було видано направлення на здійснення позапланової перевірки № 641.15/02 від 14.08.2015 року, з визначенням дати початку та дати закінчення перевірки з 20.08. по 03.09.2015р.

Як вбачається з копій вищезазначених направлень, в них зазначені підстави - відповідні накази, дати початку та дати закінчення перевірки.

Розглядаючи позовні вимоги суд доходить наступних висновків.

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII).

За пунктом 8 Прикінцевих положень Закону № 76-VIII, перевірки підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня-червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Поряд з тим, з 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 N 71-VIII, пунктом 3 Прикінцевих положень якого було встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Отже, за пунктом 8 Прикінцевих положень Закону № 76-VIII, обмеження на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців стосувалося усіх контролюючих органів (крім Державної фіскальної служби України і Державної фінансової інспекції України), зокрема й відповідача. Ці обмеження було встановлено на період січень-червень 2015 року, відтак з 1 липня 2015 року вже не було підстав для застосування положень пункту 8 Прикінцевих положень Закону №76-VIII для проведення перевірок суб'єктів господарювання.

Стосовно обмежень на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців (з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік), які встановлено пунктом 3 Прикінцевих положень Закону №71-VIII, то такі діяли протягом двох років - з січня 2015 року і до кінця 2016 року.

Даний спір виник у зв'язку з різним трактуванням терміна «контролюючі органи», який вжито в першому речення пункту 3 Прикінцевих положень Закону №71-VIII (в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних відносин).

Позивач, вважає, що під «контролюючими органами», про яких зазначено в пункті 3 Прикінцевих положень Закону №71-VIII, слід розуміти не лише органи доходів і зборів (в розумінні пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України), а всі контролюючі органи, у тому числі й ті, які мають право здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Системний і логічний аналіз положень Закону № 71-VIII у поєднанні з положеннями Закону № 76-VIII дає підстави вважати, що обидва законодавчі акти мають різну мету і сферу правового регулювання, відповідно обмеження щодо проведення перевірок суб'єктів господарювання, встановлені Прикінцевими положеннями цих Законів, теж мають відмінне одне від одного спрямування. Щодо Закону № 71-VIII, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що його дія поширюється на відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, а зміни у правовому регулюванні відносин, впроваджені цим Законом, були зумовлені реформуванням податкової системи.

Основним нормативним актом у сфері податкових відносин є Податковий кодекс України, за пунктом 1.1 статті 1 якого він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Податкового кодексу України, поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 41.1. статті 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Додатковим свідченням правильності такого висновку є законодавчі зміни, яких зазнав цей пункт Прикінцевих положень Закону № 71-VIII у зв'язку з набранням з 1 січня 2017 року чинності Законом України від 3 листопада 2016 року №1728-VIII «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Зокрема, названим Законом замість терміна «контролюючі органи», вжитого в першому реченні абзацу першого пункту 3 розділу II Прикінцеві положення Закону №71-VIII, зазначено «Установити, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, &?з;…&?н; Державною фіскальною службою України та її територіальними органами, Державною фінансовою інспекцією та її територіальними органами&?н;…&g ;». Водночас, внесені зміни не стосувалися ні періоду, протягом якого діяли обмеження щодо проведення перевірок, ні умов, за яких можливе їх проведення.

По суті, з набранням чинності цими змінами уточнено лише контролюючі органи, на яких поширювалися обмеження щодо проведення перевірок суб'єктів господарювання протягом 2015-2016 років.

З огляду на викладене, суд відхиляє посилання позивача на те, що встановлений мораторій поширювався на перевірку позивача у серпні 2015 року, у зв'язку з чим, керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 15.06.2018.

Суддя С.К. Каракашьян