Справа № 444/346/17
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 рокуЛьвів№ СК-876/4542/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Довгополова О.М., Пліша М.А.,

з участю секретаря судового засідання Копанишин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 15 березня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду по справі № 444/346/17 (суддя Оприск З.Л., ухвала постановлена о 18:42 в м. Жовква) за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В :

14 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби, в якому просив поновити строк звернення до суду, визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №5013/20910/16 від 14.12.2016р. винесену заступником начальника Львівської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_2

Ухвалою від 15 березня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду - відмовив. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби, про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил - залишив без розгляду.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, оскільки вважає, що ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що позивач є малозабезпеченою особою і у звязку з цим, на підставі наказу Другого Львівського міського центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 08.02.2017 р. призначено адвоката для надання вторинної правової допомоги ОСОБА_1. Одразу після видачі доручення, 09.02.2017 р. був підготовлений адміністративний позов і 10.02.2017 р. такий був направлений поштою до суду, оскільки. Тобто позивач з момент початку надання йому правової допомоги одразу ж, в найкоротший строк, звернувся з позовом до суду для оскарження постанови про порушення митних правил.

Однією з причин пропуску строку на звернення до адміністративного суду апелянт також зазначає те, що він, не маючи юридичної освіти, будучи малозабезпеченою особою та перебуваючи в скрутному матеріальному становищі, не зміг правильно оцінити викладені в оскаржуваній постанові доводи та пояснення щодо порядку її оскарження, не зміг звернутися за правовою допомогою в приватному порядку, а тому помилково вважав, що подавши заяву у Жовківський ВП ГУНПУ у Львівській області про вчинення відносно нього злочину - ввезення автомобіля з використання його документів без його відома, вказана постанова буде скасована. У звязку з цим, апелянт певний час після звернення до відділу поліції не вчиняв жодних дій, очікуючи на рішення за наслідками розгляду його скарги. Кінцеве рішення від Жовківського ВП від 03.02.2017р. долучено до матеріалів справи.

У звязку з цим, позивач вважає, що в суду були підстави трактувати його дії по зверненню до правоохоронних органів, як поважну причину пропуску строку звернення до адміністративного суду. В судовому засіданні 15.03.2017р. позивачем було долучено до матеріалів справи докази - довідку з місця його проживання, яка підтверджувала, що відповідачем вся кореспонденція по справі про порушення митних правил надсилалась за неправильною адресою: с. Рата, вул. 22 вересня, буд. 16, в той час як позивач проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

З огляду на викладене, просить скасувати ухвалу суду про залишення позовної заяви без розгляду, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на подану апеляційну скаргу.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14 грудня 2016 року в.о. заступником начальника Львівської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_2 винесено постанову в справі про порушення митних правил №5013/20910/16, якою позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром пятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 гривень.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до суду з пропуском строку на оскарження постанови у справі про порушення митних правил. ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення такого строку, однак, достовірних належних та допустимих доказів поважності пропуску десятиденного строку на оскарження постанови суду не надав.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з частиною першою статті 99 КАС України (в редакції, чинній на виникнення спірних правовідносин) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 3 статті 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно ч. 4 ст. 529 Митного кодексу України скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 289 КУпАП встановлено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Статтею 100 КАС передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Слід зазначити, що суд, оцінюючи обставини, що перешкоджали особі здійсненню права на своєчасне звернення за захистом порушених прав, свобод та інтересів, повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову митним органом прийнято 14 грудня 2016 року, копію якого разом із супровідним листом від 16.12.2016 року №20944/13-70-20/Ю/29, позивачем отримано 23 грудня 2016 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 94).

При цьому, судом першої інстанції помилково зазначено, про те, що копію спірної постанови ОСОБА_1 отримав 16 грудня 2016 року.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги, що позивач, з метою вирішення спору, 17.01.2017р. звертався до Жовківського ВП Камянка-Бузького відділу ГУНП у Львівській області із заявою про вчинення щодо нього громадянином ОСОБА_3 дій за ознаками злочину. Відповідь на вказану заяву долучена до матеріалів справи.

В обґрунтування пропуску строку звернення до суду, позивач також зазначив те, що за відсутності у нього відповідної освіти та скрутним матеріальним становищем, ОСОБА_1 був змушений звернутися до центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, що також стало причиною для зволікання із зверненням до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», Європейська Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція) і практика Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є джерелом права.

Частиною 1 ст.6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно висновків, викладених у п.п.23, 25 Рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України», суд зобов'язаний надавати відповідь на кожен з специфічних, доречних та важливих доводів заявника, а також давати обґрунтування своїх рішень.

У рішенні по справі «Іліан проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

З огляду на викладене, беручи до уваги обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції належним чином не досліджено питання пропуску позивачем звернення до адміністративного суду з даним позовом, у зв'язку із чим такий прийшов до передчасного висновку про залишення позовної заяви без розгляду, чим фактично позбавив ОСОБА_1 можливості захистити свої права та інтереси, відповідно порушив його права на захист прав, свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді, гарантовані КАС України.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції прийшов висновку, що оскаржена ухвала постановлена з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушення норм процесуального права, що призвело до безпідставного залишення позовної заяви без розгляду.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, що призвело до помилкового висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає провадженню в справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 229, 243, 308, 310, 312, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 15 березня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду по справі № 444/346/17 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді О.М. Довгополов

ОСОБА_4

Постанова в повному обсязі складена 13 червня 2018 року.