Справа № 598/268/18
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 598/268/18

14 червня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження в місті Тернополі за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Збаразького районного суду Тернопільської області з позовом до Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 26.02.2018 року адміністративну справу № 598/268/18 передано за предметною підсудністю на розгляд Тернопільському окружному адміністративному суду.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.04.2018 року позовну заяву залишено без руху та встановлено строк, достатній для усунення її недоліків (із зазначенням способу їх усунення). Недоліки позовної заяви усунуто позивачем у строк, встановлений судом.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду 17.04.2018 року прийнято до провадження адміністративну справу № 598/268/18. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 18.05.2018 року.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду, постановленою в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято до розгляду заяву про уточнення позовних вимог від 18.05.2018 року (а.с.115), згідно якої позовними вимогами є зобов'язати Лановецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок, нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно з постановою Збаразького районного суду Тернопільської області від 29.11.2010 року по справі № 2-а-498/2010 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Збаразькому районі Тернопільської області про визнання дій протиправними та проведення перерахунку пенсії, зміненої постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2011 року по справі № 13566/11/9104, якою зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Збаразькому районі Тернопільської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 12.05.2010 року відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", обчисленої з розміру основної пенсії не менше 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 75% від мінімальної пенсії за віком, виходячи із розміру основної пенсії за віком, що визначається згідно ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування" у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, та з врахуванням проведених виплат, починаючи з 22.07.2011 року по даний час.

В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 18.05.2018 року (а.с.115), зазначено, що відповідачем всупереч рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2011 року по справі № 13566/11/9104 було здійснено перерахунок пенсії лише за період часу із 12.05.2010 року по 22.07.2011 року, в той час, коли пенсія у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком мала нараховуватись і виплачуватись по даний час. Позивач вважає таку бездіяльність неправомірною, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

У строк встановлений судом відповідач надав на адресу суду відзив (а.с.104-105) та відзив на заяву про уточнення позовних вимог (а.с.120-121), у яких заперечує проти позовних вимог. Свою позицію мотивує тим, що відповідачем надіслано довідку про здійснення нарахування на виконання рішення суду по справі № 2-а-498/2010, згідно якої загальна сума доплати до пенсії за період з 12.05.2010 року по 22.07.2011 року становить 13781,74 грн. В подальшому, пенсія позивачу призначена та виплачувалась відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 року №745, чинної з 23.07.2011 року до 01.01.2012 року, та постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210, чинної з 01.01.2012 року та діє по даний час. З огляду на відсутність заборгованості пенсійних виплат позивачу, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Учасниками справи, на підставі ч.3 ст.194 КАС України, заявлено клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а.с.132-133).

З огляду на приписи ч.7 ст.181 КАС України, суд вважає за доцільним закінчити підготовче судове засідання та розпочати розгляд справи по суті невідкладно.

Враховуючи положення ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 та ч.4 ст.229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду справи у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю з наступних міркувань.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є особою яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_2 від 22.10.2014 року (а.с.77), перебуває на обліку в Лановецькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Постановою Збаразького районного суду Тернопільської області від 29.11.2010 року по справі № 2-а-498/2010 визнано протиправною відмову управління Пенсійного фонду України у Збаразькому районі Тернопільської області щодо проведення перерахунку основної (державної) та додаткової пенсії ОСОБА_1, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Збаразькому районі Тернопільської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 основної та додаткової пенсії, відповідно до положень ст.ст.50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 24.06.2008 року (а.с.94).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2011 року по справі № 2-а-498/2010 (№13566/11/9104) постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 29.11.2010 року скасовано та прийнято нову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною відмову управління Пенсійного фонду України у Збаразькому районі Тернопільської області у проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру пенсії за віком, визначеного згідно ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування", починаючи з 12.05.2010 року. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Збаразькому районі Тернопільської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 12.05.2010 року відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", обчисленої з розміру основної (державної) пенсії не менше 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 75% від мінімальної пенсії за віком, виходячи із розміру основної пенсії за віком, що визначається згідно із ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування" у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, та з врахуванням проведених виплат (а.с.32-38).

Позивач неодноразово звертався до відповідача із заявою про проведення ОСОБА_1 виплат, передбачених ст.ст.50, 54 Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" згідно рішення суду (а.с.81-83).

За результатами розгляду таких, відповідачем проінформовано про наступне (а.с.87, 89-90). У відповідності до надходження 15.01.2014 року постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2011 року по справі № 2-а-498/2010 (№13566/11/9104) за позовом ОСОБА_1, починаючи з 12.05.2010 року проведено перерахунок пенсії відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", обчисленої з розміру основної (державної) пенсії не менше 8 мінімальних пенсій за віком що визначається згідно із ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування" у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та з врахуванням проведених виплат. Загальна нарахована сума доплати до пенсії за період з 12.05.2010 року по 22.07.2011 року становить 73781,74 грн. (а.с.91).

Рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2011 року по справі № 2-а-498/2010 (№13566/11/9104) за позовом ОСОБА_1 підлягає до виконання згідно Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів №440 від 03.09.2014 року.

На виконання повідомлення управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області про прийняття до обліку рішення, виконання якого гарантується державою, від 27.10.2014 року №3.1-21/4201 (а.с.108), відповідачем надіслано довідку про здійснення нарахування на виконання рішення суду від 06.11.2014 року №2009/04 (а.с.107).

Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, у зв'язку із чим звернувся із даним позовом до суду.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За правилами ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Отже, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись, серед іншого, про наявність права на позов у матеріальному розумінні, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у цій справі є протиправність дій відповідача, вчинених в ході виконання рішення суду у справі № 2-а-498/2010 (№13566/11/9104), яке набрало законної сили.

Тобто, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Відповідно до ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Обов'язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки.

Згідно із вимогами ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Таким чином, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997 року Європейський суд з прав людини вказав, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Однак, у разі невиконання рішення суду в добровільному порядку існує механізм примусового виконання рішення.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

В абз.1 пп.3.2 п.3 рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009 зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина. Виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Згідно з положеннями ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім'я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред'явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та Кодекс адміністративного судочинства України

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов'язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Тобто, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси то він повинен був звернутись до суду в порядку ст.383 КАС України із заявою про визнання протиправним рішення дій чи бездіяльності відповідача, а не пред'являти новий позов про зобов'язання виконати вказане рішення суду.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об'єкту порушеного права, тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним, при розгляді позовної вимоги позивача щодо виконання окремого судового рішення в іншій справі. Фактично позивач просить суд зобов'язати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, що порушує принцип юридичної визначеності.

У зв'язку з вказаним, суд дійшов висновку, що оскільки позивачем по суті заявлено позовні вимоги щодо захисту своїх прав, які фактично стосуються питання повного виконання (неналежного виконання чи не виконання) постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2011 року по справі № 2-а-498/2010 (№13566/11/9104), то відповідно, ним невірно обрано спосіб захисту свого порушеного права.

Відтак, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню у порядку позовного провадження.

Керуючись ст. 139, 241-246, 250, 383 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) до Лановецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: 47402, Тернопільська область, Лановецький район, місто Ланівці, вулиця Грушевського, будинок 13, ідентифікаційний код в ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 червня 2018 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.