Справа № 815/1828/18
Суддя: Гусев О. Г.
Дата ухвалення: 2018-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1828/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гусева О.Г.,

за участю: секретаря судового засідання - Селімової О.В.,

представника позивача - ОСОБА_3,,

представник відповідача - не з'явився(просив розглядати справу за відсутності представника управління),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 з позовною заявою до до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі за результатом якого просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі від 24.10.2017 року №158 про відмову в призначенні ОСОБА_2 пенсії за вислугу як працівнику плавскладу відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та пункту «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» перерахунку пенсії; зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі зарахувати ОСОБА_2 до спеціального стажу періоди роботи на посадах плавскладу у ВАТ «Керченський рибокомбінат» - відповідно до довідки від 04.09.2001 року №16/198, у ВАТ «КЕРЧРИБПРОМ» - відповідно до довідки від 27.09.2004 року №16/3368 та у ТОВ «ІНТЕРРИБФЛОТ-СЕРВІС» відповідно до довідки від 31.12.2014 року №54; зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугу років як працівнику плавскладу відповідно до пункут 21 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням довідок про заробітну плату ВАТ «КЕРЧРИБПРОМ» від 17 березня 2006 року №332 та від 17 березня 2006 року №330 з 03 жовтня 2017 року.

Відповідачем направлений до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що дії Управління є правомірними та повністю відповідають вимогами чинного законодавства.

Разом з тим, зазначив, що за наявними документами страховий стаж складає: 29 років 02 місяці 29 днів, пільговий стаж відсутній, оскільки №54 від 31 грудня 2014 року та №16/3368 від 27 вересня 2004 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній вважаються не дійсними.

Ухвалою суду від 24 квітня 2018 року залишено без руху адміністративний суд та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

21 травня 2018 року через відділ документообігу та архівної роботи суду позивач надав документи на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та ухвалою суду від 22 травня 2018 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено засідання на 11 червня 2018 року.

Представник позивача у судове засідання з'явився, підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1.

10 жовтня 2017 року позивач звернувся до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення йому пенсії.

Рішенням Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 158 від 24 жовтня 2017 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії.

Не погодившись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до записів в трудовій книжці ОСОБА_2 працював з 23.01.1985 року по 14.07.1987, з 15.07.1987 по 03.11.1987 року та з 11.08.1988 року по 10.07.2004 у Керченській рибообробній філії об'єднання «Керчрибпром» (з подальшим перейменуванням та з 12.07.2004 року по 10.12.2004 року, з 22.02.2005 року по 19.12.2005 року, з 28.02.2006 року по 27.06.2007 року, з 03.09.2007 року по 26.03.2010 року та з 29.03.2010 року по 06.08.2010 роки - в ТОВ «ІНТЕРРИБФЛОТ-СЕРВІС», в тому числі на посадах плавскладу морського флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз'їзних, приміського і внутріміського сполучення) в Керченській рибообробній філії об'єднання «Керчрибпром» - з 23.01.1985 року по 14.07.1987 роки (2 роки 5 місяців 22 дні), з 28.01.1990 року по 01.11.1990 року (10 місяців 4 дні) з 18.01.1991 року по 14.06.1992 року (1рік 4 місяці 28 днів), з 30.07.1992 року по 05.12.1994 роки (2 роки 4 місяці 7 днів), з 05.09.1995 року по 05.12.1995 роки (3 місяці), з 29.04.1996 року по 14.06.1997 року (1 рік 1 місяць 16 днів),з 27.06.1997 року по 10.08.1998 року (1 рік 1 місяць 14 днів), з 11.12.1998 року по 26.05.2001 року (2 роки 5 місяців 15 днів) та з 15.06.2001 року по 01.09.2002 року (1 рік 2 місяці 17 днів), в ТОВ «ІНТЕРРИБФЛОТ-СЕРВІС» - з 28.05.2004 року по 10.12.2004 року (6 місяців 14 днів), з 22.02.2005 року по 19.12.2005 року (9 місяців 26 днів), з28.022006 року по 09.01.2007 року (10 місяців 10 днів), з 10.01.2007 року по 27.06.2007 року (5 місяців 18 днів), з 03.09.2007 року по 26.03.2010 року (2 роки 6 місяців 24 дні) та з 29.03.2010 року по 06.08.2010 року (4 місяці 9 днів.

Робота позивача на посадах плавскладу морського флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз'їзних, приміського і внутріміського сполучення) в зазначені вище періоди, крім записів у трудовій книжці, підтверджуються довідками ВАТ «Керченський рибокомбінат» від 04.09.2001 року №16/198, ВАТ «КЕРЧРИБПРОМ» від 27.09.2004 року №16/3368 та ТОВ «ІНТЕРРИБФЛОТ-СЕРВІС» від 31.12.2014 року №54.

З урахуванням викладеного судом встановлено що стаж роботи ОСОБА_2 на посадах плавскладу складає 18 років 10 місяців 14 днів.

10.10.2017 року позивач звернувся до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі з заявою про призначення пенсії.

На час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років позивачу було повних 55 років, його загальний трудовий стаж у плавскладі складав 18 років 10 місяців 14 днів при загальному стажі 29 роки 2 місяці 29 днів.

Рішенням Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі № 158 від 24.10.2017 року, позивачу було відмовлено у призначенні йому пенсії.

Відмовляючи позивачу в призначенні пенсії, відповідач послався на те, що згідно з п. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Отже, уточнюючі довідки, які видані органами «Республики Крым» не можуть служити підставою для призначення пенсії. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно наданих позивачем документів страховий стаж складає 29 років 2 місяці 29 днів, пільговий стаж відсутній, оскільки довідки №54 від 31.12.2014 року та №16/3368 від 27.09.2004 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній вважаються недійсними.

Згідно з п. 4.3 постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1) орган, що розглядає питання про призначення пенсії, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення пенсії, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення пенсії.

Згідно з п. 4.3 Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення пенсії орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення пенсії.

Згідно з п. 1.7 Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника юридичної особи-банкрута. Крім того, йому передається вся документація банкрута, матеріальні та інші цінності, штампи та печатки. Це означає, що на період, поки триває ліквідаційна процедура, ліквідатор зобов'язаний видавати колишнім працівникам всі документи, необхідні для призначення пенсії, в тому числі і пільгові довідки.

Згідно з Витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ліквідатором ВАТ «Керчрибпром» визначено Талана Леоніда Григоровича. Ухвалою Господарського суду Автономної Республіки Крим від 09.11.2004 року відкрито ліквідаційну процедуру №2-20/6410-2004 року. Тому він мав повне право видавати позивачу довідки від 07.09.2004 року №16/3368.

Вказану довідки позивач отримав у ліквідатора в період, коли автономну Республіку Крим ще не було визнано тимчасово окупованою територією України та вони в повній мірі відповідають вимогам постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній». Вказана довідка, підписані ліквідатором. На довідках присутня печатка ВАТ «Керчрибпром» з реквізитами «Україна. Автономна Республіка Крим».

Відповідно Витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «ІНТЕРРИБФЛОТ-СЕРВІС» зареєстровано 26.05.2009 року та з 26.02.2015 року товариство знаходиться в стані припинення. Таким чином, суд приходить висновку, що ТОВ «ІНТЕРРИБФЛОТ-СЕРВІС» мав право видавати довідку №54 від 31.12.2014 року.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до записів в трудовій книжці позивача він працював на посадах плавскладу.

Згідно з п. 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV та п. «д» ст. 55 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають: плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз'їзних, приміського і внутріміського сполучення): чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.Таким чином, позивач мав законне право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку.

Посилання відповідача на те, що довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видані ВАТ «Керчрибпром» та ТОВ «ІНТЕРРИБФЛОТ-СЕРВІС» на ім'я ОСОБА_2, є недйісними - суд вважає безпідставними, оскільки стаж роботи позивача у відповідні періоди підтверджений записами у його трудовій книжці.

Частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Неприпустимість визнання деяких документів, які були видані на території, неконтрольованій законною владою, недійсними та такими, що не набули законної сили, підтверджується практикою Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні у справі "Лоізіду проти Туреччини".

У вказаній справі Європейський Суд з прав людини зазначив, що "за наявності фактично існуючих незаконних утворень на території неконтрольованій законній Владі міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей та дій, наприклад, реєстрація народження, смерті або шлюбу, наслідки яких можуть бути проігноровані лише на шкоду жителям тієї чи іншої території".

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі "Ковач проти України", пункт 59 рішення у справі "Мельниченко проти України", пункт 50 рішення у справі "Чуйкіна проти України", тощо).

Вищевикладене не означає, що суд має приймати рішення на користь людини кожного разу, коли вона про це просить, але суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, тобто, людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично.

Більше того відповідно до статті 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою. А в статті 1 Протоколу № 12 цієї Конвенції передбачена загальна заборона дискримінації: "1. Здійснення будь-якого передбаченого законом права забезпечується без дискримінації за будь-якою ознакою, наприклад за ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національної меншини, майнового стану, народження або за іншою ознакою. 2. Ніхто не може бути дискримінований будь-яким органом державної влади за будь-якою ознакою, наприклад за тими, які зазначено в пункті 1".

Слід зазначити, що дискримінація може бути прямою (рішення, дії або бездіяльність, що призводять до випадку, коли до особи та/або групи осіб за їх певними ознаками ставляться менш прихильно, ніж до інших осіб в аналогічній ситуації) та непрямою (рішення, дії або бездіяльність, правові норми або критерії оцінки, умови чи практика, які формально є однаковими, але під час здійснення чи застосування яких виникають чи можуть виникнути обмеження або привілеї стосовно особи та/або групи осіб за їх певними ознаками, крім випадків, якщо такі дії або бездіяльність, правові норми або критерії оцінки, умови чи практика об'єктивно виправдані метою забезпечення рівних можливостей для окремих осіб чи груп осіб реалізовувати рівні права і свободи, надані їм Конституцією та законами України).

Так, у справі "Тлімменос проти Греції" (Thlimmenos v. Greece, рішення від 06 квітня 2000 року, заява № 34369/97) Європейський Суд з прав людини наголосив, що згідно зі статтею 14 Конвенції право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, порушується, коли Держави ставляться по-різному до осіб в аналогічних ситуаціях, не забезпечуючи при цьому об'єктивного та розумного виправдання. Однак це не єдиний аспект заборони дискримінації у статті 14 Конвенції. Право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, також може бути порушене, коли Держави, не маючи об'єктивних і розумних підстав, не застосовують різний підхід до осіб, які перебувають у ситуаціях, що істотно відрізняються.

Аналогічний підхід закріплено в національному праві. Так, відповідно до Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" формами дискримінації є: пряма дискримінація, непряма дискримінація, підбурювання до дискримінації, пособництво у дискримінації, утиск (стаття 5). Відповідно до статті 1 цього Закону непряма дискримінація ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об'єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Судом встановлено, що позивач у цій справі здобув пільговий стаж, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, на підприємстві, яке розташоване в населеному пункті, на території якого органи державної влади України наразі не здійснюють свої повноваження, та яке не перереєстроване на підконтрольній території. Під час звернення до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком свій пільговий трудовий стаж ОСОБА_2 підтвердив записами в трудовій книжці, довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Таким чином, вимоги відповідача, які є виправданими в звичайній ситуації, оскільки формально базуються на положеннях пункту 20 Порядку № 637, та мають на меті підтвердження тривалості роботи на посадах і роботах, указаних в трудовій книжці, становлять дискримінаційне поводження відносно осіб, які здобули пільговий стаж на підприємствах, що наразі розташовані на непідконтрольній українській владі території, а отже за такого підходу позбавляються права на пенсійне забезпечення, передбаченого статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З урахування вищевикладеного, суд вважає, що дії відповідача, які за звичайних умов можуть бути цілком обґрунтованими, в особливій ситуації позивача є проявом непрямої дискримінації.

Крім того, хоча дії відповідача формально ґрунтуються на положеннях підзаконного нормативного акта та переслідують легітимну мету, в дослідженому випадку є явно непропорційними, тобто вчиненими без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Отже, такі дії в цій ситуації є явно непропорційними заявленій легітимній меті, а тому їх не можна вважати такими, що вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо, адже відповідач не врахував усі обставини, що мають значення для прийняття рішення, зокрема, обмежені можливості позивача надати належні документи для призначення йому пенсії.

За таких обставин, суд визнає за необхідне, задовольнити позовні вимоги: визнати протиправним та скасувати рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі від 24.10.2017 року №158 про відмову в призначенні ОСОБА_2 пенсії за вислугу як працівнику плавскладу відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та пункту «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» перерахунку пенсії; зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі зарахувати ОСОБА_2 до спеціального стажу періоди роботи на посадах плавскладу у ВАТ «Керченський рибокомбінат» - відповідно до довідки від 04.09.2001 року №16/198, у ВАТ «КЕРЧРИБПРОМ» - відповідно до довідки від 27.09.2004 року №16/3368 та у ТОВ «ІНТЕРРИБФЛОТ-СЕРВІС» відповідно до довідки від 31.12.2014 року №54; зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугу років як працівнику плавскладу відповідно до пункут 21 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням довідок про заробітну плату ВАТ «КЕРЧРИБПРОМ» від 17.03.2006 року №332 та від 17.03.2006 року №330 з 03 жовтня 2017 року..

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв'язку з задоволенням позовних вимог немайнового характеру, судовий збір підлягає стягненню з суб'єкта владних повноважень у розмірі 2114 (дві тисячі сто чотирнадцять)гривень 40 (сорок копійок) копійок.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі від 24.10.2017 року №158 про відмову в призначенні ОСОБА_2 пенсії за вислугу як працівнику плавскладу відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та пункту «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» перерахунку пенсії.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі зарахувати ОСОБА_2 до спеціального стажу періоди роботи на посадах плавскладу у ВАТ «Керченський рибокомбінат» - відповідно до довідки від 04.09.2001 року №16/198, у ВАТ «КЕРЧРИБПРОМ» - відповідно до довідки від 27.09.2004 року №16/3368 та у ТОВ «ІНТЕРРИБФЛОТ-СЕРВІС» відповідно до довідки від 31.12.2014 року №54.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугу років як працівнику плавскладу відповідно до пункут 21 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням довідок про заробітну плату ВАТ «КЕРЧРИБПРОМ» від 17.03.2006 року №332 та від 17.03.2006 року №330 з 03 жовтня 2017 року.

Стягнути з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі (, місце знаходження: 65121, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, буд. 4 А) на користь ОСОБА_2 (ІН:НОМЕР_1, місце знаходження:АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 2114 (дві тисячі сто чотирнадцять)гривень 40 (сорок копійок) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.Г. Гусев

Повний текст Рішення складено та підписано суддею 15.06.2018 року.

.