Справа № 804/2765/18
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2018 року Справа № 804/2765/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -
16.04.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням доплати за понаднормовий стаж та іншими доплатами з 1 лютого 2018 року;
- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 1 лютого 2018 року у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням доплати за понаднормовий стаж та іншими доплатами.
26 січня 2018 року позивач звернувся до відповідача з вимогою здійснити йому перерахунок пенсії у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням доплати за понаднормовий стаж та іншими доплатами.
Зауважив, що трудовий стаж позивача, який дає право на пенсійне забезпечення згідно зі статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», становить 35 років 2 місяці 7днів, а тому неврахування відповідачем під час проведення перерахунку пенсії доплати за понаднормовий стаж позивача, є протиправним.
Ухвалою від 20.04.2018 року відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до ч. 5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Розглянувши та оцінивши матеріали справи в порядку спрощеного провадження, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області (з 01.02.2018 є правонаступником Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області) та отримує пенсію за віком відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
26 січня 2018 року позивач звернувся до відповідача з вимогою здійснити йому з 1 жовтня 2017 року перерахунок пенсії у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням доплати за понаднормовий стаж та іншими доплатами.
Листом від 09.02.2018 року №Л-75 відповідач на звернення позивача повідомив про те, що згідно пенсійної справи загальний стаж роботи позивача врахований по 06.05.2006 і становить 38 років 7 місяців 9 днів, стаж на підземних роботах - 35 років 2
Заробітна плата розрахована за період з 01.07.1995 по 31.12.2005,
48 років понаднормативного стажу - 696,96 грн. (38 р. + 35 р. - 25р.) х 14,52 (1% від 1452,00 грн. - прожитковий мінімум для непрацездатних осіб). Разом
пенсія до виплати - 6665,67 грн. (5968,71 + 696,96).
Також, в листі від 09.02.2018 року зазначено, шо відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" для осіб, які відпрацювали 15 років та більше на підземних роботах, розмір пенсії встановлюється у розмірі 80% від їх заробітної плати, обчисленої відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". 80% від заробітної плати позивача становить 6489,22 грн. (8111,53 х 0,8), тому позивачу виплачується пенсія за віком, розрахована відповідно до ст. 25, ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".
Позивач такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вважає протиправними, у зв'язку з чим, звернувся до суду.
Вирішуючи спір та оцінюючи правові позиції сторін, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 3 Конституції України, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов'язком держави.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Положенням ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.
Стаття 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Так зокрема статтею 113 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.
Дія цього Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей (ст.1 вказаного Закону).
Відповідно до ст.8 згаданого Закону мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМ України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Згідно абз.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМ України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри «прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність».
Виходячи з системного аналізу наведених норм слідує, що мінімальний розмір пенсії шахтарям встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Доплата шахтарям до мінімального розміру це різниця між мінімальним розміром пенсії (трьома розмірами прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність) та розміром пенсійної виплати, обчисленої відповідно до ст.ст.27, 28, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
З аналізу наведених вище положень законодавства слідує, що основний розмір пенсії кожного пенсіонера визначається з урахуванням належних йому доплат за його понаднормовий стаж, а потім формується розмір доплати шахтарю.
Оскільки доплата за понаднормовий стаж вже включена в основний розмір пенсії позивача, така доплата не додається до розміру пенсії після її перерахунку, тому незаконного зменшення пенсійної виплати, як помилково вважає позивач, не відбулось.
Так, суд зазначає, що, як вбачається з матеріалів справи, розмір пенсії позивачу за віком відповідачем був розрахований відповідно до ст. 27 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за формулою:
П - розмір пенсії, у гривнях;
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;
Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Відповідно до ст. 25 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п'яти знаків після коми за формулою:
Кс - коефіцієнт страхового стажу;
См - сума місяців страхового стажу;
Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.
Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим частини третьої статті 24 цього Закону, - 0,85.
З матеріалів справи встановлено, що для розрахунку суми місяців страхового стажу управлінням було застосовано ст. 24 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в частині 3 якої зазначається, що страховий стаж обчислюється в місяцях та страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим законом.
Відповідно до частини 4 статті 24 вказаного закону періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.
При цьому за кожний повний рік стажу роботи, до набрання чинності цим Законом, на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Відповідно до вищезазначеного, загальний страховий стаж позивача, який потрібен для розрахунку коефіцієнту страхового стажу складає: 38 років 7 місяців + 35 років (додатково зараховано по одному року за кожний повний рік стажу роботи за списком №1) = 73 роки 7 місяців = 883 місяця.
Кс (коефіцієнт стажу)= 100% х 12
Суд зазначає, що доказів оскарження вказаного розрахунку коефіцієнту страхового стажу позивачем до суду не надано.
Заробітна плата, з якої обчислюється пенсія, складає 8111,53 грн., та була розрахована управлінням зважаючи на наступне.
Статтею 40 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено порядок обчислення заробітної плати (доходу) для пенсії в частині 1 даної статті зазначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзп);
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Заробітна плата (дохід) позивача для обчислення пенсії складає 8111,53 грн., розрахована управлінням за формулою:
Враховуючи вимоги ст. 25 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», розрахунковий розмір пенсії складає 5968,71 грн, який розраховано відповідачем за формулою:
пенсія = 8111,53 (Зп- заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону) х 0,7353583 (Кс коефіцієнт страхового стажу).
Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
За кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.
Як вже зазначалось вище, ОСОБА_1 має повних 73 роки страхового стажу (38 років 7 місяців + 35 років), що є більше ніж 25 років стажу, встановленого ч. 1 ст. 28 ЗУ«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та відповідно управлінням за понаднормовий стаж 48 років (73 роки -25 років) було збільшено розмір пенсії.
Доплата за 48 років понаднормового стажу - 696,96 грн. (48 х 14,52 (1% від 1452,00 грн. - прожитковий мінімум для непрацездатних осіб). Разом пенсія до виплати складає - 6665,67 грн. (5968,71 + 696,96).
Відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» для осіб, які відпрацювали 15 років та більше на підземних роботах, розмір пенсії встановлюється у розмірі 80% від їх заробітної плати, обчисленої відповідно до ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата позивача складає 8111,53 грн., 80% від заробітної плати позивача становить 6489,22 грн. (8111,53 х 0,8).
Враховуючи вищенаведене, суд погоджується з твердженнями відповідача про те, що якщо позивачу здійснити перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», то відповідно розмір пенсії буде менший, ніж розрахований відповідно до ст. ст. 25, 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
Також, суд зосереджує увагу на тому, що позивач ототожнює поняття «розмір заробітної плати, обчисленої відповідно до ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»» та «розмір пенсії», хоча заробітна плата, обчислена відповідно до ст. 40, є однією зі складових для розрахунку розміру пенсії.
Окрім цього, в ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не вказується про зарахування доплати за понаднормовий стаж при обчисленні заробітної плати (доходу) для пенсії.
Також, слід зазначити, що суд не наділений повноваженнями розраховувати розмір пенсії позивача, оскільки це є дискреційними повноваженнями пенсійного органу.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.
Таким чином, дії відповідача по перерахунку пенсії позивача ґрунтуються на вимогах закону, а відтак є правомірними.
Наданими Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області по даній справі доказами доведено правомірність дій під час здійснення перерахунку пенсії позивача та встановлення розміру надбавки за понаднормовий стаж роботи.
За таких обставин, суд приходить до переконання, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 72-77, 242-246, 250, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник