Справа № 824/386/18-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/386/18-а

Cуддя Чернівецького окружного адміністративного суду Брезіна Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області щодо ненадання відповіді на запитувану інформацію у зверненні від 19.04.2018 р.; зобов'язати Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області надіслати на поштову та електронну адресу ОСОБА_1 витребувану інформацію у зверненні від 19.04.2018 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 19.04.2018 р. звернувся до відповідача із запитом на інформацію, в якому просив надати наступну інформацію: чи дійсно в даний час ОСОБА_1 розшукує Заставнівське відділення поліції Кіцманського відділу ГУ НП в Чернівецькій області; у відповідності до якого процесуального, нормативного, ненормативного, тощо документу підрозділом ГУ НП в Чернівецькій області проводиться розшук ОСОБА_1; чи чинний на даний час документ, на підставі якого проводиться розшук ОСОБА_1 Позивач стверджує, що відповідачем у відповіді на вказаний запит від 26.04.2018 р. не надано запитувану інформацію.

30.05.2018 р. до суду надійшов відзив на позов Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, в якому вказується про безпідставність заявленого позову, оскільки інформація, яку просив повідомити позивач у запиті від 19.04.2018 р. достовірно відома позивачу з 2014 року. Відповідач стверджує, що надісланий позивачем інформаційний запит не може сприйматись як реальна його необізнаність про фактичне перебування у розшуку та підстави для цього, і має формальний характер. Крім того, відповідач зазначає, що інформація про запитувані відомості у листі від 19.04.2018 р. надана позивачу листом Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області від 21.02.2018 р. У звязку із цим 25.04.2018 р. відповідач, посилаючись на лист від 21.02.2018р., фактично надав відповідь щодо запитуваної ОСОБА_1 інформації. Додатково відповідач зазначає про необхідність визнати зловживання позивачем процесуальними правами за подання до суду позову, який має формальний характер, що суперечить завданню адміністративного судочинства та має наслідком застосування штрафу.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що відзив поданий відповідачем поза межами 15-денного строку, встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження в адміністративній справі. Крім того, вважає безпідставним обґрунтування відзиву з посиланням на лист Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області від 21.02.2018 р., оскільки предметом оскарження є лист відповідача від 26.04.2018 р. №М-21/123/02/14-2018, у якому запитувана інформація відсутня. Крім того, позивач зазначив, що не заперечує про обізнаність стосовно його розшуку правоохоронними органами, оскільки, вказана інформація є відкритою, та розміщена на інтернет-сторінці МВС України. Водночас, суть запиту від 19.04.2018 р. зводилась до того, що достовірно невідомим є процесуальний документ, на підставі якого ОСОБА_1 ніби-то розшукує Заставнівське відділення поліції Кіцманського відділу ГУ НП в Чернівецькій області.

03.05.2018 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження відповідно до ч.1 ст. 257 КАС України без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи.

29.05.2018 р. від позивача надійшла заява про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 04.06.2018 р. відмовлено у задоволенні заяви позивача від 29.05.2018р. про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Оцінивши повідомлені учасниками справи обставини, суд вважає, що наявні достатні підстави для прийняття судового рішення і приходить до висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

19.04.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області із запитом на інформацію, в якому просив надати наступну інформацію: чи дійсно в даний час ОСОБА_1 розшукує Заставнівське відділення поліції Кіцманського відділу ГУ НП в Чернівецькій області; у відповідності до якого процесуального, нормативного, ненормативного, тощо документу підрозділом ГУ НП в Чернівецькій області проводиться розшук ОСОБА_1; чи чинний на даний час документ, на підставі якого проводиться розшук ОСОБА_1 (а.с. 7).

Відповідно до листа Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області від 25.04.2018 р. №М-21/123/02/14-2018 надано відповідь позивачу на звернення від 19.04.2018 р., в якій повідомляється, що запитувану інформацію ОСОБА_1В надано у листі від 21.02.2018 р. Крім того, зазначено, що прийняті процесуальні рішення є діючими до їх скасування в установленому порядку відповідними уповноваженими органами чи прийняття процесуальних рішень, які скасовують попередньо прийняті (а.с. 8).

До матеріалів справи надано лист Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області від 21.02.2018 р. №М-5/1/123/02/23-2017 на скаргу ОСОБА_1 від 12.02.2018 р., в якому повідомлялось наступне: «Слідчим відділенням ЛВ на ст. Чернівці УМВС України на Львівській залізниці 15.04.2013 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 внесено відомості із визначенням правової кваліфікації, передбаченої ч. 3 ст.191 КК за фактом заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем. На даний час досудове розслідування здійснюється слідчим відділенням Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області. З приводу розміщення 06.11.2013 р. в засобах масової інформації, а також на стенді ЛВ на ст. Чернівці УМВС України на Львівській залізниці інформації про розшук ОСОБА_1 та інших дій працівників ЛВ повідомляю наступне, що відповідно до наказу УМВС України на Львівській залізниці №43о/с від 03.07.2015 р. оголошено перелік змін у штатах органів і підрозділах Управління МВС України на Львівській залізниці та ліквідовано лінійні відділи, у тому числі ЛВ на ст. Чернівці УМВС України на Львівській залізниці. Тому, провести перевірку за вказаним фактом не представляється можливим у зв'язку із ліквідацією органу. Крім цього, 13.10.2017 ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області за скаргою ОСОБА_1 визначено, що твердження апелянта про те, що відпали підстави для його розшуку, оскільки постанова слідчого про це виконана два роки назад, є його довільним трактуванням ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 31.08.2017. В даний час ОСОБА_1 перебуває за межами України, до слідчого не з'являється, у зв'язку з чим останній не в змозі здійснювати необхідні слідчі дії в кримінальному провадженні. Постанова слідчого про розшук ОСОБА_1 прийнята до виконання відповідним органом два роки назад, не свідчить про те, що орган, який виконує вказані в постанові слідчого дії, розшукав ОСОБА_1 та здійснив інші, необхідні в цьому випадку дії, оскільки відсутні дані про таке. 15.04.2016 до компетентних органів Федеративної Республіки Німеччина направлено запит про видачу особи. На даний час у кримінальному провадженні №0000007 прийнято рішення про зупинення досудового розслідування на підставі п.3 ч. І ст. 280 КПК України за наявної необхідності виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва (а.с. 38-39, 69-70).

До матеріалів справи додано: лист слідчого відділення лінійного відділу на станції Чернівці управління МВС України на Львівській Залізниці від 15.10.2014 р. на лист адвоката ОСОБА_1 від 16.09.2014 р. щодо підстав оголошення в розшук позивача; лист МВС України адресований Генеральній прокуратурі України від 23.09.2014 р. щодо підтвердження факту знаходження ОСОБА_1 в розшуку; постанову слідчого відділення лінійного відділу на станції Чернівці управління МВС України на Львівській Залізниці від 27.08.2013 р. про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_1 в кримінальному провадженні №0000007 від 15.04.2013 р.; ухвалу Заставнівського районного суду Чернівецької області від 16.11.2016 р. та 28.12.2016 р. справа №716/1524/16-к; скарга ОСОБА_1 від 26.12.2017 р., адресована Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини щодо необґрунтованого притягнення до кримінальної відповідальності; ухвала Заставнівського районного суду Чернівецької області від 16.11.2016 р. справа №715/1255/17 про відмову припинити розшук ОСОБА_1; лист Сектору Укрбюро Інтерполу ГУ НП в Чернівецькій області від 26.12.2016 р. в якому зазначається про повідомлення НЦБ Інтерполу в Німеччині про звільнення ОСОБА_1 із зали суду після сплати застави у розмірі 10000 Євро (а.с. 28, 45-70).

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства.

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв субєктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами ст. 40 Конституції України, держава гарантує, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони та захисту інформації, врегульовано Законом України "Про інформацію" від 2 жовтня 1992 року N 2657-XII (далі Закон №2657).

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону №2657 передбачено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 11 Закону №2657 визначено, що кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Водночас, питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі Закон №393), який забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до ст.1 Закону №393 громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону №393 регламентовано, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Згідно з положеннями ст. 5 Закону №393 звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону №393 органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 15 Закону №393 рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно із ст. 18 Закону №393 громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Суд звертає увагу, що вимоги ст. 19 Закону №393 покладають на органи державної влади, їх працівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень обов'язок: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечити поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону №393 визначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Таким чином, вказані норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини, зобов'язують суб'єкта владних повноважень у визначений Законом строк розглянути звернення, письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви і суть прийнятого рішення, при цьому, у разі визнання заяви необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.04.2018 р. позивач звернувся до відповідача з заявою (зверненням) про надання інформації, в якій просив надати наступну інформацію: чи дійсно в даний час ОСОБА_1 розшукує Заставнівське відділення поліції Кіцманського відділу ГУ НП в Чернівецькій області; у відповідності до якого процесуального, нормативного, ненормативного, тощо документу, підрозділом ГУ НП в Чернівецькій області проводиться розшук ОСОБА_1; чи чинний на даний час документ на підставі якого проводиться розшук ОСОБА_1 Крім того, суд звертає увагу, що вказане звернення було надіслане відповідачу на підставі листа Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області від 21.02.2018 р. №М-5/1/123/02/23-2017.

За змістом листа Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області від 25.04.2018 р. №М-21/123/02/14-2018 на заяву позивача, останньому надано відповідь, в якій повідомляється, що листом від 21.02.2018 р. ГУНП надало роз'яснення про переоголошення штатів та правонаступництва на запит ОСОБА_1 про розміщення інформації на стенді ЛВ на ст. Чернівці УМВС України на Львівській залізниці про його розшук, а також про розміщення повідомлення СЗГ УМВС України в Чернівецькій області від 07.11.2013 р.

Проаналізувавши надану відповідачем відповідь на звернення позивача, суд приходить до висновку про її невідповідність положенням Закону №393, зокрема, в частині вирішення питань, порушених у зверненні, тобто, суті прийнятого рішення, а також роз'яснення порядку його оскарження.

До такого висновку суд приходить з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивачу було відомо про те, що його оголошено в розшук та підстави для цього, що підтверджується наявними в матеріалах справи: ухвалами Заставнівського районного суду Чернівецької області від 16.11.2016 р. у справі №716/1524/16-к, від 28.12.2016 р. у справі №716/1718/16-к, прийнятими у відкритих судових засіданнях за участі адвоката ОСОБА_1; скаргою ОСОБА_1 щодо порушення особистих прав і основоположних свобод на ім'я Уповноваженого Верховної ради з прав людини; ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 16.08.2017 р.; ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 06.09.2017 р. у справі №716/1255/17 (а.с. 50-61, 65-68).

Так, у пунктах 14, 15 ч. 3 ст. 42 Кримінального процесуального кодексу України зазначається, що підозрюваний за своїм клопотанням має право ознайомлюватись з матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 221 КПК та вимагати відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення.

Позивач у зверненні просив відповідача надати йому інформацію, отримання якої регламентується Кримінальним процесуальним кодексом України.

При цьому, відповідач при розгляді звернення надав відповідь, посилаючись на лист, наданий за результатом розгляду іншого звернення. Тобто, всупереч положенням статтей 15, 19 Закону не довів до відома заявника мотивів відмови задоволення його звернення, з посиланням на Закон, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. Крім того, не зазначив, що вказану у зверненні інформацію позивач може отримати в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України, а не згідно Закону України "Про звернення громадян".

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку про те, що відповідачем допущено бездіяльність в частині не надання відповіді на звернення позивача у відповідності до вимог чинного законодавства. Відтак, позов в частині визнання такої бездіяльності протиправною підлягає задоволенню.

З приводу вимоги позивача про зобов'язання відповідача надіслати на його поштову та електронну адресу інформацію: чи дійсно в даний час ОСОБА_1 розшукує Заставнівське відділення поліції Кіцманського відділу ГУ НП в Чернівецькій області; у відповідності до якого процесуального, нормативного, ненормативного, тощо документу підрозділом ГУ НП в Чернівецькій області проводиться розшук ОСОБА_1; чи чинний на даний час документ, на підставі якого проводиться розшук ОСОБА_1 суд звертає увагу на наступне.

У даному випадку відповідач наділений дискреційними повноваженнями, тому суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження щодо розгляду звернення замість Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області.

Таким чином, при розгляді звернення ОСОБА_1 щодо надання йому указаної вище інформації Головне управління Національної поліції України в Чернівецькій області наділене дискреційними повноваженнями, при цьому, повинно самостійно прийняти рішення з урахуванням вимог чинного законодавства.

Щодо тверджень позивача про пропущення строку для надання відзиву Головним управлінням Національної поліції України в Чернівецькій області суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 КАС України визначено, що відзив у спрощеному позовному провадженні подається протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

Суд звертає увагу, що ухвала Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.05.2018 р. вручена відповідачу 10.05.2018 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 14). Відзив в адміністративній справі №824/386/18-а відправлений Головним управління Національної поліції в Чернівецькій області одночасно з відзивом на позов в адміністративній справі №824/389/18-а, які надіслані на адресу суду єдиним листом з відміткою пошти про його відправлення 25.05.2018 року (а.с. 73).

Таким чином, суд звертає увагу, що направивши 25.05.2018 р. лист з відзивом на поданий позивачем позов, відповідачем дотримано вимог ч. 1 ст. 261 КАС України та ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.05.2018 року. У звязку із цим, доводи позивача про пропущення строку для надання відзиву Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області суд вважає безпідставними та необґрунтованими.

Щодо тверджень Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про необхідність застосування до позивача штрафу за подання позову, який носить штучний і формальний характер, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 45 КАС України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема, подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: неодноразового зловживання процесуальними правами.

Таким чином, суд звертає увагу відповідача, що накладення штрафу у випадках визначених ст. 149 КАС України, є правом суду, а не обовязком.

Водночас суд звертає увагу, що поданий позов та матеріали справи не містять доказів про зловживання позивачем процесуальними правами, що суперечать завданню адміністративного судочинства, про що стверджує відповідач у відзиві на позов.

Таким чином, посилання відповідача про те, що поданий позов є завідомо безпідставним без предмета спору та має очевидно штучний характер, у звязку із тим, що позивачу раніше неодноразово надавалась витребувана в запиті від 19.04.2018 р. інформація, не заслуговують на увагу, оскільки Закон України "Про звернення громадян" та Закон України "Про інформацію" не містить застережень щодо кількості можливих звернень до розпорядника інформації з приводу необхідних відомостей. У звязку із цим, доводи позивача про необхідність застосування до позивача штрафу за подання позову, який носить штучний і формальний характер суд вважає безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано суду належних доказів, які б підтверджували, що при розгляді звернення позивача надано відповідь у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до вимог статтей 132 - 143 КАС України суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 257, 263 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області щодо ненадання відповіді щодо запитуваної інформації у зверненні від 19.04.2018 р.

3. В задоволенні решти вимог - відмовити.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Суддя Т.М. Брезіна