Справа № 808/22/18
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2018 рокусправа № 808/22/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Добродняк І.Ю.

судді: Бишевська Н.А. Семененко Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року (суддя Калашник Ю.В.)

у справі № 808/22/18

за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області

до товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл»

про стягнення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області звернулося до суду з позовом до ТОВ «Український Рітейл», в якому просило стягнути з відповідача до Державного бюджету України штраф у розмірі двадцяти трьох мінімальних заробітних плат - у сумі 73600,00 грн. за виробництво, зберігання харчових продуктів на потужності, незареєстрованої відповідно до вимог Закону України «Про основні принципи та вимог до безпечності та якості харчових продуктів».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, який проводить свою діяльність з обігу харчових продуктів за адресою: вул. Грушевського 4, м. Полтава, не проведена обов'язкова державна реєстрація потужностей відповідно до вимог Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», чим порушені вимоги ч.ч.1, 3 ст.25 вказаного вище Закону, а тому наявними є підстави для застосування штрафу за виробництво, зберігання харчових продуктів на потужностях, які незареєстровані відповідно до вимог цього Закону, у розмірі двадцяти трьох мінімальних заробітних плат, що складає 73600 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.02.2018 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що на день проведення перевірки відповідна заява про державну реєстрацію потужності вже знаходилася у ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області. Також суд встановив, що товариство почало свою діяльність ще до впровадження дії ч.3 ст.25 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» щодо зобовязання подати (надіслати) до територіального органу компетентного органу заяву про державну реєстрацію потужностей. Водночас, у зазначеному законодавчому акті відсутні посилання на будь-яку процедуру та строки щодо здійснення реєстрації вже діючого торгового обєкту, а міститься імперативна норма щодо необхідності реєстрації обєкту, який тільки планується відкрити.

Також, судом встановлено, що у відповідача є експлуатаційний дозвіл № 36000/19/63 від 26.03.2012, виданий ДЗ «Полтавська міська санітарно-епідеміологічна станція».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Позивач зазначає, що суд не звернув увагу, що оператор ринку, який станом на дату набрання чинності Законом України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» використовує потужність, на яку не отримано експлуатаційного дозволу, зобов'язаний подати заяву про державну реєстрацію такої потужності до територіального органу компетентного органу у відповідності до п.1.5 Порядку проведення державної реєстрації потужностей ведення державного реєстру потужностей операторів ринку та надання інформації з нього заінтересованим субєктам, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 10.02.2016 № 39, проте жодного документу, який би підтверджував, що дана потужність була зареєстрована відповідач позивачу під час перевірки не надав.

При цьому позивач вказує, що за інформацією, яка містилась в Державному реєстру потужностей операторів ринку, у тому числі за станом на останній день перевірки 14.12.2017, дана потужність відповідача була незареєстрована, а зареєстрована лише 19.12.2017, тому твердження відповідача, що на момент проведення перевірки проведено державну реєстрацію даної потужності, не відповідає дійсним обставинам справи.

Також позивач зауважує, що зміни щодо обов'язковості реєстрації потужності до Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо харчових продуктів» від 22.07.2014, який набрав чинності 20.09.2015, а тому відповідач був зобов'язаний здійснити реєстрацію потужності ще 21.09.2015.

Експлуатаційний дозвіл від 26.03.2012 №36000/19/63, на який послався суд першої інстанції, виданий відповідно до Порядку видачі експлуатаційного дозволу для потужностей (об'єктів) з виробництва, переробки або реалізації харчових продуктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 712, яка втратила чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 930 «Про затвердження Порядку видачі експлуатаційного дозволу, форми експлуатаційного дозволу та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України».

Представник позивача в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином. Позивачем подано письмове клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю явки повноважного представника у судове засідання та забезпечення проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення означеного клопотання, оскільки наведені позивачем обставини не є поважними причинами неявки представника позивача юридичної особи субєкта владних повноважень. Крім того, суд не визнавав обовязковою участь сторін у судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.311 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ТОВ «Український Рітейл» проти задоволення апеляційної скарги заперечує, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, зазначаючи, що включення в акт перевірки порушення щодо державної реєстрації потужностей є неправомірним, оскільки на дату перевірки всі дії щодо реєстрації Товариством були вчинено у повному обсязі.

Також відповідач зазначає, що існуючий у товариства відповідний експлуатаційний дозвіл для потужностей (об'єктів) з виробництва, переробки або реалізації харчових продуктів не містить жодних обмежень щодо строків його дії,і законодавчо не встановлено, що виданий раніше експлуатаційний дозвіл втрачає свою силу.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, відповідач - ТОВ «Український Рітейл» володіє мережею магазинів фрешмаркет «Брусничка», серед яких і магазин за адресою: м.Полтава, вул.Європейська, 66 (колишня вул.Фрунзе).

ДЗ «Полтавська міська санітарно-епідеміологічна станція» виданий експлуатаційний дозвіл № 36000/19/63 від 26.03.2012 щодо вказаного магазину на торгівлю продукцією в асортименті: м'ясо охолоджене, в т. ч. птиці та м'ясопродукти в асортименті; риба охолоджена та рибопродукти, морепродукти, в т. ч. пресерви в асортименті; заморожені м'ясопродукти, рибопродукти, морепродукти, інші продукти та напівфабрикати в асортименті; молоко та молокопродукти в асортименті, тверді сири; гриль вироби; кондитерські вироби в асортименті в т. ч. з кремом; бакалійна група товарів (цукор, борошно, крупи, спеції, консерви мясні, рибні, овочеві, молочні, рослинні масла, жири і т.д.), дієтичне харчування, дитяче харчування; хлібно-булочні вироби в асортименті, в т. ч. власного виробництва; овочі, фрукти, ягоди, гриби, зелень та сухофрукти; безалкогольні напої, чай, кава, какао в асортименті; алкогольні напої, слабоалкогольні, соки, пиво; яйце (а. с.56).

20.07.2017 листом № 677 ТОВ «Український Рітейл» звернувся до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів з проханням надати розяснювальну інформацію щодо проведення додаткової державної реєстрації потужностей, зареєстрованих у період часу 2008-2015 роки (а. с.75).

Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів надала відповідь (лист від 18.08.2017), в якій, з посиланням на ст.ст.23, 25 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», зазначила, що магазин є закладом роздрібної торгівлі, на який не вимагається отримання експлуатаційного дозволу, та запропоновано товариству здійснити державну реєстрацію потужностей у відповідності до Порядку проведення державної реєстрації потужностей ведення державного реєстру потужностей операторів ринку та надання інформації з нього заінтересованим суб'єктам, затвердженого Наказом Мінагрополітики та продовольства України 10.02.2016 № 39 (а. с.76-77).

На підставі наказу №801 від 05 грудня 2017 року, в період з 13 грудня 2017 року до 14 грудня 2017 року комісією у складі в.о. начальника відділу безпечності харчових продуктів Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області ОСОБА_1 та головного спеціаліста відділу безпечності харчових продуктів Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області ОСОБА_2 проведено планову перевірку потужності оператора ринку ТОВ «Український Рітейл» - фрешмаркету «Брусничка», розташованого по вул.Європейська, 66 у м.Полтава, а саме: здійснено плановий захід державного контролю стосовно додержання операторами ринку гігієнічних вимог щодо проводження з харчовими продуктами, за результатами якого складено акт № 17 від 13-14.12.2017 (а. с.21-29).

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Український рітейл» ч.ч.1, 3 ст.25 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», що полягає у тому, що товариством не проведена обов'язкова державна реєстрація потужностей фрешмаркету «Брусничка» (а. с.27).

Також ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області стосовно вказаного порушення складено протокол про правопорушення у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів від 14.12.2017, який того ж дня отриманий представником товариства під підпис (а. с.31, 32).

ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області, вважаючи наявним підстави для накладення на товариство штрафу за виробництво, зберігання харчових продуктів на потужностях, незареєстрованих відповідно до вимог Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», звернулось до суду з адміністративним позовом про стягнення ТОВ «Український Рітейл» такого штрафу у розмірі 73600 грн. на підставі ст.ст.64, 65 наведеного вище Закону.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Закон України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» від 23.12.97 № 771/97-ВР регулює відносини між органами виконавчої влади, операторами ринку харчових продуктів та споживачами харчових продуктів і визначає порядок забезпечення безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, що виробляються, перебувають в обігу, ввозяться (пересилаються) на митну територію України та/або вивозяться (пересилаються) з неї.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, реорганізувавши шляхом перетворення Державну ветеринарну та фітосанітарну службу і приєднавши до Служби, що утворюється, Державну інспекцію з питань захисту прав споживачів і Державну санітарно-епідеміологічну службу та поклавши на Службу, що утворюється, функції з реалізації державної політики, які виконували органи, що припиняються (крім функцій з реалізації державної політики у сфері племінної справи у тваринництві, у сфері охорони прав на сорти рослин, у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження), у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), а також функції із здійснення державного контролю (нагляду) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; здійснення державного нагляду (контролю) у сфері туризму та курортів (абз.1, 2 п.1 Постанови).

Підпунктом 10 пункту 6 Положення про ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 04.08.2017 № 647, Головному управлінню надано право здійснювати заходи державного нагляду (контролю) відповідно до Закону (а. с.8-18).

Відповідно до ч.ч.1, 3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (в редакції на момент проведення перевірки) державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.6 ст.7 Закону № 877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт.

Статтею 65 Закону № 771/97-ВР встановлено порядок провадження у справах про порушення законодавства у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, згідно з ч.ч.2, 8, 9 якої протокол про правопорушення, передбачені статтею 64 цього Закону, за результатами здійснення заходу державного контролю мають право складати головні державні інспектори або їх заступники.

Розгляд справ про порушення законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів здійснюється у судовому порядку відповідно до закону.

Заява про правопорушення, передбачені статтею 64 цього Закону, разом з іншими матеріалами надсилається до суду у 15-денний строк з моменту складення протоколу про правопорушення.

Отже, територіальний орган Держпродспоживслужби, яким є позивач, наділений повноваженнями щодо проведення планових заходів державного контролю, за результатами яких складається акт, а також протокол у разі виявленні порушень, передбачених статтею 64 Закону № 771/97-ВР, допущених юридичними особами та фізичними особами-підприємцями.

При цьому розгляд справ з прийняттям відповідного рішення про наявність/відсутність таких порушень належить до компетенції суду.

Стаття 64 Закону № 771/97-ВР, в свою чергу, встановлює відповідальність операторів ринку за порушення законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів, згідно з п.2 ч.1 якої оператори ринку в разі порушення вимог законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів несуть відповідальність в межах діяльності, яку вони здійснюють, за: виробництво, зберігання харчових продуктів на потужностях, незареєстрованих відповідно до вимог цього Закону, - тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб - у розмірі від двадцяти трьох до тридцяти мінімальних заробітних плат.

Отже, вказаною нормою для юридичних осіб, які є операторами ринку, встановлена відповідальність у разі виробництва, зберігання харчових продуктів на потужностях, незареєстрованих відповідно до вимог Закону № 771/97-ВР.

Відповідно до наведених у статті 1 Закону № 771/97-ВР термінів:

оператор ринку харчових продуктів (далі - оператор ринку) - субєкт господарювання, який провадить діяльність з метою або без мети отримання прибутку та в управлінні якого перебувають потужності, на яких здійснюється первинне виробництво, виробництво, реалізація та/або обіг харчових продуктів та/або інших обєктів санітарних заходів (крім матеріалів, що контактують з харчовими продуктами), і який відповідає за виконання вимог цього Закону та законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів. До операторів ринку належать фізичні особи, якщо вони провадять діяльність з метою або без мети отримання прибутку та займаються виробництвом та/або обігом харчових продуктів або інших обєктів санітарних заходів. Оператором ринку також вважається агропродовольчий ринок (п.55);

потужності - споруди або комплекс споруд, приміщення, будівлі, обладнання та інші засоби, включаючи транспортні засоби, а також територія, що використовуються у виробництві та/або обігу обєктів санітарних заходів (п.69);

експлуатаційний дозвіл - документ дозвільного характеру, який видається компетентним органом операторові ринку харчових продуктів на підставі результатів перевірки відповідності його потужностей вимогам санітарних заходів та дає змогу оператору ринку провадити господарську діяльність з виробництва та/або зберігання харчових продуктів тваринного походження (п.22).

За приписами ч.2 ст.4 Закону № 771/97-ВР держава здійснює регулювання безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, зокрема, шляхом: державної реєстрації визначених цим Законом обєктів санітарних заходів; видачі, припинення, анулювання та поновлення експлуатаційного дозволу.

Стаття 23 Закону № 771/97-ВР визначає загальні засади отримання операторами ринку експлуатаційного дозволу.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.23 Закону № 771/97-ВР експлуатаційний дозвіл отримують оператори ринку, що провадять діяльність, повязану з виробництвом та/або зберіганням харчових продуктів тваринного походження.

Обовязок отримання експлуатаційного дозволу не поширюється в частині відповідної діяльності на операторів ринку, які здійснюють:

первинне виробництво харчових продуктів тваринного походження, а також повязану з ним діяльність, зокрема зберігання та поводження з первинною продукцією в місці первинного виробництва, за умови що при цьому істотно не змінюється стан такої продукції;

транспортування харчових продуктів тваринного походження, у тому числі тих, які потребують дотримання температурного режиму та не можуть зберігатися при температурі вище 10 °C, залишаючись придатними для споживання людиною;

зберігання харчових продуктів тваринного походження, які не потребують дотримання температурного режиму та можуть зберігатися при температурі вище 10 °C, залишаючись придатними для споживання людиною;

виробництво та/або зберігання харчових продуктів, інгредієнтами яких є виключно продукти рослинного походження та/або перероблені продукти тваринного походження;

експлуатацію закладів громадського харчування та закладів роздрібної торгівлі, що відповідають вимогам, встановленим Кабінетом Міністрів України. До моменту встановлення таких вимог цей виняток поширюється на всі заклади громадського харчування та заклади роздрібної торгівлі.

В свою чергу, стаття 25 Закону № 771/97-ВР визначає загальні засади державної реєстрації потужностей.

Так, згідно з ч.ч.1, 3-9 ст.25 Закону № 771/97-ВР державній реєстрації підлягають потужності з виробництва та/або обігу харчових продуктів, на які не вимагається отримання експлуатаційного дозволу.

Для внесення потужностей, які підлягають державній реєстрації, до реєстру потужностей операторів ринку (державний реєстр потужностей) оператори ринку подають заяву встановленої форми компетентному органу за місцем знаходженням потужностей не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку роботи потужностей. У заяві зазначаються: найменування оператора ринку, адреса потужностей, телефон, електронна адреса та вид діяльності, що планується здійснювати на цих потужностях, керівництво та його контактні дані. Заява засвідчується підписом оператора ринку або уповноваженої ним особи і може подаватися в електронному або паперовому вигляді та реєструється в день її надходження.

Державна реєстрація потужностей здійснюється протягом 15 робочих днів після отримання заяви про таку реєстрацію, про що компетентний орган повідомляє оператора ринку протягом пяти робочих днів після проведення реєстрації.

Якщо державна реєстрація потужностей не закінчена протягом строку, визначеного у частині третій цієї статті, компетентний орган надає замовнику письмове обґрунтування причин відмови у реєстрації або продовження строку проведення реєстрації, який не може бути продовжений більше ніж на 15 робочих днів.

Оператор ринку має право розпочати виробництво та/або обіг харчових продуктів за принципом мовчазної згоди, якщо:

1) державна реєстрація не була здійснена протягом 15 робочих днів після отримання заяви про таку реєстрацію та при цьому не було надано письмове обґрунтування компетентного органу про неможливість такої реєстрації або про необхідність продовження строку проведення реєстрації;

2) державна реєстрація не була здійснена протягом 15 робочих днів після отримання письмового обґрунтування компетентного органу щодо причин продовження строку проведення реєстрації.

Компетентний орган затверджує форму заяви, процедуру проведення державної реєстрації потужностей, ведення реєстрів та надання інформації з реєстрів заінтересованим субєктам. Заява не може містити вимогу про надання іншої інформації, крім тієї, що зазначена у частині третій цієї статті.

Компетентний орган оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті державний реєстр потужностей, а також забезпечує відкритість, доступність та безоплатність реєстру для громадськості в електронному вигляді на його офіційному сайті в мережі Інтернет.

Підставами для відмови у державній реєстрації потужностей є невідповідність заяви встановленій формі та/або надання неповної інформації. Відмова у реєстрації потужностей з інших підстав не дозволяється.

Повідомлення про відмову з вказівкою чітких підстав відмови у державній реєстрації потужностей надсилається заявнику не пізніше 15 робочих днів після отримання заяви.

Наказом Мінагрополітики та продовольства України від 10.02.2016 № 39, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.03.2016 за № 382/28512, затверджений Порядок проведення державної реєстрації потужностей, ведення державного реєстру потужностей операторів ринку та надання інформації з нього заінтересованим суб'єктам (Порядок № 39).

Відповідно до п.п.1.6, 2.1, 2.3 Порядку № 39 державній реєстрації підлягає кожна окрема потужність оператора ринку.

Для державної реєстрації потужності оператор ринку подає територіальному органу компетентного органу за адресою потужності заяву за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Заява про державну реєстрацію потужності реєструється територіальним органом компетентного органу в день її надходження.

Відповідно до п.3.1 Порядку № 39 державна реєстрація потужності здійснюється територіальним органом компетентного органу протягом 15 робочих днів після отримання заяви оператора ринку про таку реєстрацію.

Про державну реєстрацію потужності та її особистий реєстраційний номер територіальний орган компетентного органу повідомляє оператора ринку протягом 5 робочих днів після прийняття рішення про державну реєстрацію.

Якщо державна реєстрація потужності не закінчена протягом строку, визначеного у пункті 3.1 цього розділу, територіальний орган компетентного органу надає заявнику письмове обґрунтування причин відмови у реєстрації або продовження строку проведення реєстрації, який не може бути продовжений більше ніж на 15 робочих днів. Не допускається продовження строку реєстрації за наявності підстав для відмови у реєстрації потужності (п.3.4 Порядку № 39).

Згідно з п.п.3.8, 3.9 Порядку № 39 рішення про відмову у державній реєстрації потужності повинно бути прийнято не пізніше 15 робочих днів після отримання територіальним органом компетентного органу заяви про державну реєстрацію потужності.

Повідомлення про відмову у державній реєстрації потужності із зазначенням чітких підстав такої відмови надсилається заявнику не пізніше 15 робочих днів після отримання територіальним органом компетентного органу заяви про державну реєстрацію потужності.

У 4.2 Порядку № 39 передбачено, що внесення до Реєстру інформації, вказаної у пункті 3.5 розділу ІІІ цього Порядку, здійснюється компетентним органом протягом 5 робочих днів з дати прийняття рішення про державну реєстрацію потужності.

Таким чином, наведені норми свідчать, що порядок державної реєстрації потужностей являє собою внесення інформації про певну потужність до Державного реєстру потужностей, яке здійснюється за поданою оператором ринку заявою до компетентного органу за місцем знаходженням потужності.

Зі свого боку компетентний орган розглядає зазначену заяву і приймає рішення або про державну реєстрацію потужності або про відмову у такій реєстрації з відповідним повідомлення оператора ринку про прийняте рішення у встановлені статтею 25 Закону № 771/97-ВР строки.

При цьому відсутність за результатами розгляду зави будь-якого рішення компетентного органу у встановлені статтею 25 Закону № 771/97-ВР та Порядком № 39 строки не впливає на право оператора ринку щодо виробництва та/або обігу харчових продуктів (ч.5 ст.25 Закону № 771/97-ВР).

Тобто до обовязку оператора ринку щодо державної реєстрації потужності входить подання відповідної заяви, а розгляд цієї заяви у встановлені строки, як і внесення потужності до Державного реєстру потужностей, входить до обовязків компетентного органу.

Як вбачається з матеріалів справи, товариством подано заяву встановленої форми про державну реєстрації потужності за адресою: м.Полтава, вул.Європейська, 66, магазин «Фрешмаркет «Брусничка» до компетентного органу за місцем знаходженням потужності ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області, зареєстровану останнім 30.11.2017 за вх. № 2084 (а. с.72, 73).

При цьому 19.12.2017 за даними позивача ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області вказану потужність вже зареєстровано (а. с.84).

Отже, на момент проведення перевірки і складання протоколу (14.12.2017) відповідачем було виконано обовязок, покладений законодавцем на операторів ринку, стосовно подання заяви про державну реєстрації потужності за адресою: м.Полтава, вул.Європейська, 66, магазин «Фрешмаркет «Брусничка» до ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області, у чому останній мав можливість пересвідчитись перед початком проведення планового заходу, під час його здійснення або перед звернення до суду.

За таких обставин, враховуючи, що у спірному випадку дії оператора ринку по державній реєстрації потужності обмежуються обовязком подання відповідної заяви до компетентного органу, такий обовязок відповідачем виконаний, при цьому у жодній нормі закону не міститься застереження щодо зупинення експлуатації існуючої потужності до її реєстрації, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність факту допущення з вини відповідача виробництва, зберігання харчових продуктів на потужностях, незареєстрованих у відповідності до вимог Закону № 771/97-ВР на момент проведення планового заходу.

Отже, в даному випадку за відсутності такої умови відповідальності особи як вина, підстави для накладення на ТОВ «Український Рітейл» штрафу на підставі п.2 ч.1 ст.64 Закону № 771/97-ВР відсутні.

Щодо посилань позивача на необхідність дотримання відповідачем п.1.5 Порядку № 39, згідно з яким оператор ринку, який станом на дату набрання чинності Законом використовує потужність, на яку не отримано експлуатаційного дозволу, зобов'язаний подати заяву про державну реєстрацію такої потужності до територіального органу компетентного органу, то апеляційний суд звертає увагу, Закон № 771/97-ВР набрав чинності 24.01.98 і з матеріалів справ не вбачається, що вказана норма може бути застосована до вищезазначеної потужності відповідача.

Стосовно посилань позивача, що зміни про обов'язкову реєстрацію потужності до Закону № 771/97-ВР були внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо харчових продуктів» від 22.07.2014, який набрав чинності 20.09.2015, а тому відповідач був зобов'язаний здійснити реєстрацію потужності ще 21.09.2015, апеляційний суд зауважує, що ані у Законі № 771/97-ВР, ані у Прядку № 39 не встановлений термін, протягом якого оператори ринку мали здійснити подачу заяв про держану реєстрацію потужності після набрання чинності змін до вказаного Закону у вересні 2015 р.

Щодо доводів сторін стосовно наявного у товариства експлуатаційного дозволу від 26.03.2012 № 36000/19/63, виданого відповідно до Порядку видачі експлуатаційного дозволу для потужностей (об'єктів) з виробництва, переробки або реалізації харчових продуктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 712, яка втратила чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 930 «Про затвердження Порядку видачі експлуатаційного дозволу, форми експлуатаційного дозволу та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», то аналіз положень Закону № 771/97-ВР свідчить, що з внесенням вказаного Закону змін, які набрали чинності 20.09.2015, законодавець відокремив поняття «держаної реєстрації потужностей» та «експлуатаційного дозволу» (ст.23)», визначивши останній як документ дозвільного характеру, який дає змогу оператору ринку провадити господарську діяльність з виробництва та/або зберігання харчових продуктів лише тваринного походження.

В даному випадку, враховуючи, що підставою для накладення на відповідача штрафу визначено позивачем саме використання незареєстрованих у порядку ст.25 Закону № 771/97-ВР потужностей, апеляційний суд не приймає посилання сторін на означений вище експлуатаційний дозвіл, оскільки вказана обставина не стосуються спірних відносин.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області в Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 808/22/18 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко