Справа № 766/1659/18
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 р.м. ХерсонСправа № 766/1659/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Морської Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Херсонської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась 31.01.2018 до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_3 реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконавчого комітету Херсонської міської ради, третя особа - ОСОБА_2, в якому просить визнати протиправним рішення ОСОБА_3 реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконавчого комітету Херсонської міської ради від 30.12.2016 про відмову у реєстрації місця проживання позивача за адресою: м. Херсон, вул. Стрітенська (ОСОБА_4), 15-б, кв.1; зобов'язати ОСОБА_3 реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконавчого комітету Херсонської міської ради зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 за адресою: м. Херсон, вул. Стрітенська (ОСОБА_4), 15-б, кв.1.

Ухвалою суду від 01.02.2018 Херсонського міського суду Херсонської області справу передано до Херсонського окружного адміністративного суду за підсудністю.

Ухвалою суду від 15.03.2018 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення її недоліків.

Ухвалою від 02.04.2018р. строк звернення до суду, провадження у справі відкрите. Розгляд справи призначено на 16.04.2018р. за правилами спрощеного позовного провадження.

16 квітня 2018р. відповідач у судове засідання не з'явився, у зв'язку з чим розгляд справи відкладено на 14.05.2018р. о

Розпорядженням керівника апарату Херсонського окружного адміністративного суду №43 від 04.05.2018р. призначено проведення повторного автоматизованого розподілу даної судової справи у зв'язку із закінченням повноважень судді Войтовича І.І. щодо здійснення ним правосуддя з 23.05.2018 р.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено ОСОБА_5

Ухвалою від 05.05.2018р. справа прийнята до провадження, розгляд справи призначений на 14.05.2018р.

Ухвалою від 07.05.2018 року за клопотанням позивача замінений первісний відповідач ОСОБА_3 реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконавчого комітету Херсонської міської ради належним - Виконавчий комітет Херсонської міської ради (далі відповідач).

Протокольною ухвалою від 14.05.2018р. розгляд справи відкладений до 21.05.2018р. за клопотанням представника позивача про надання часу ознайомитись із відзивом.

Протокольною ухвалою від 21.05.2018р. у судовому засіданні оголошено перерву до 01.06.2018р. для надання додаткових доказів.

Ухвалою від 01.06.2018р. за клопотанням сторін наданий час для примирення, розгляд справи зупинений.

Від представників сторін надійшли клопотання про поновлення провадження у справі та розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження.

Ухвалою від 18.06.2018 року провадження у справі поновлено.

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи викладене, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 30 грудня 2017 року представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_3 реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконавчого комітету Херсонської міської ради із заявою про надання дозволу на реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: м. Херсон, вул. Стрітенська (ОСОБА_4), 15-б, кв. 1. До заяви були додані: договір найму житлового приміщення №182 від 04.05.2016, укладений між ОСОБА_2 та Департаментом житлово-комунального господарства Херсонської міської ради; посвідка на постійне місце проживання в Україні ІН 129213 (документ, до якого вносяться відомості про місце проживання); довідка про склад сімї та копія особистого рахунку №618226 (на підтвердження відсутності інших наймачів та членів сімї, які мають надати згоду); квитанція про сплату адміністративного збору; довіреність та паспорт представника. Оскільки ОСОБА_2 (представник позивача за довіреністю) є наймачем житлового приміщення, відповідно у день звернення до відповідача із заявою про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: м. Херсон, вул. Стрітенська (ОСОБА_4), 15-б, кв. 1, міг надати письмову згоду на проведення таких дій. 30.12.2016 спеціалістом ОСОБА_3 реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконавчого комітету Херсонської міської ради ОСОБА_6 у реєстрації місця проживання відмовлено на підставі п. 11 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету. Міністрів України від 02 березня 2016 року за № 207. Позивач вважає, відмову у реєстрації місця проживання ОСОБА_1 необґрунтованою та такою, що порушує її права, оскільки відмова невмотивована, так як п. 11 Правил реєстрації місця проживання як підстава для відмови містить перелік конкретних підстав, що не вказані відповідачем. Крім того ОСОБА_2 є наймачем житла за адресою: м. Херсон, вул. Стрітенська (ОСОБА_4), 15-б, кв. 1 і відповідно до договору найму житлового приміщення №182 від 04.05.2016, укладеним між ОСОБА_2 та Департаментом житлово-комунального господарства Херсонської міської ради має право вселяти у це приміщення інших осіб.

Представник позивача просив задовольнити позов із підстав, зазначених у відзиві.

Відповідач надіслав суду відзив, у якому заперечував проти задоволення позовних вимог із наступних підстав. Рішенням міської громадської комісії з житлових питань від 12.04.2016 (протокол № 4) ОСОБА_2 визнано наймачем квартири № 1 в будинку № 15 Б по вулиці Стрітенській в м. Херсоні. Відповідно до інформації, наданої управлінням обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради від 26 квітня 2018 року № 17/64 вищевказана квартира не приватизована і належить до комунальної власності міської територіальної громади. Відповідно до ст.29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи міських над здійснюють управління в межах, визначених радою майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад, тому ОСОБА_2 необхідно було звернутись до зазначеного управління з метою погодження реєстрації за вказаною адресою ОСОБА_1. Зазначив, що посвідку на постійне місце проживання ОСОБА_1 отримала 04.10.2016 р., а заява про реєстрацію місця проживання подана 30.12.2016 р. в той час як відповідно до статті 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Зважаючи на недотримання вимог законодавства, ОСОБА_2 було відмовлено в реєстрації місця проживання ОСОБА_1, за адресо, м. Херсон, вул. Стрітенська, будинок № 15 Б, квартира 1.

Із вказаних підстав просив суд відмовити у задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити із підстав, викладених у позові.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

25 жовтня 2016 року представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до Херсонської міської ради із заявою про надання дозволу на реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: м. Херсон, вул. Стрітенська (ОСОБА_4), 15-б, кв. 1.

Листом від 08.12.2016 за вих. №Д-10217 ОСОБА_2 повідомлено, що реєстрація місця проживання/перебування здійснюється у день подання особою або її представником документів, визначених у пункті 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року за №207.

30 грудня 2017 року представник Позивача за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_3 реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконавчого комітету Херсонської міської ради із заявою про надання дозволу на реєстрацію місця проживання його матері ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: м. Херсон, вул. Стрітенська (ОСОБА_4), 15-6, кв. 1.

До заяви були додані:

- договір найму житлового приміщення №182 від 04.05.2016, укладений між ОСОБА_2 та Департаментом житлово-комунального господарства Херсонської міської ради;

- посвідка на постійне проживання в Україні ІН 129213 ОСОБА_7, виданий 04.10.2016р. органом 6501 (документ, до якого вносяться відомості про місце проживання);

- довідка про склад сімї та копія особистого рахунку № 618226 (на підтвердження відсутності інших наймачів та членів сімї, які мають надати згоду);

- квитанція про сплату адміністративного збору;

- довіреність та паспорт представника.

30.12.2016 спеціалістом ОСОБА_3 реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконавчого комітету Херсонської міської ради ОСОБА_6 у реєстрації місця проживання відмовлено на підставі п. 11 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету. Міністрів України від 02 березня 2016 року за №207.

Вважаючи відмову незаконною, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує наступні положення законодавства.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Позивач отримала посвідку на постійне місце проживання 04.10.2016.

Відповідно до положень статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання т; прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Житлового кодексу України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити у займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

Як встановлено судом між Департаментом житлово-комунального господарства Херсонської міської ради (наймодавець) та ОСОБА_2 (наймач) 04.05.2016 року укладений договір найму житлового приміщення №182, відповідно до якого наймодавець передає наймачу двохкімнатну квартиру №1, жилою площею 26,0 кв.м., загальною площею 40,2 кв.м. в будинку 15-Б по вул. Стрітенськ (Р. ОСОБА_4) в м. Херсоні.

Пункт 2.2.1. цього Договору встановлює право наймача вселяти відповідно до законодавства в займане ним житло інших осіб.

У Договорі найму житлового приміщення №182 від 04.05.2016, не містяться положення, які б давали право наймодавцю як органу Херсонської міської рад заперечувати або не дозволяти вселяти наймачу в житлове приміщення членів своєї сімї.

Обмеження щодо такого вселення передбачені частиною 1 статті 65 Житлового кодексу України, а саме наявністю згоди всіх членів сімї, які проживають в житловому приміщенні.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органі місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так відповідно до статті 9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію; у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними; для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку.

Аналогічні підстави для відмови у реєстрації місця проживання визначені п. 11 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року за №207.

У заяві про реєстрацію місця проживання встановленого зразку визначено, що уразі відмови зазначаються підстави, визначені п. 11 Правил реєстрації місця проживання.

На думку суду, у даному випадку підстава це фактична обставина, тобто юридичний факт матеріально-правового характеру, що визначений нормами матеріального права, які врегульовують правовідносини (їх виникнення, зміну, припинення).

Отже, підставою у спірних правовідносинах, що виникли між сторонами є обставини, визначені статтею 9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та п. 11 Правил реєстрації місця проживання, а саме: особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію; у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи с недійсними; для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку.

І лише зазначені вище обставини є законними підставами для відмови у проведенні реєстрації місця проживання особи.

Суд погоджується із позивачем, що спеціаліст Мільчаковська - ОСОБА_8 не визначила конкретних підстав, які б дали їй право прийняти рішення про відмову відповідно до статті 9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та п. 11 Правил реєстрації місця проживання, а лише зазначила пункт нормативно-правового акту, який визначає вичерпний перелік підстав, які давали право прийняти рішення про відмову.

Оскільки, представником Позивача за довіреністю при поданні заяви для реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: м. Херсон, вул. Стрітенська (ОСОБА_4), 15-б, кв. 1 були подані всі необхідні документи, то відповідно у спеціаліста ОСОБА_3 реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконавчого комітету Херсонської міської ради ОСОБА_9 були відсутні правові підстави для відмови реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: м. Херсон, вул. Стрітенська (ОСОБА_4), 15-б, кв. 1.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про необхідність отримання погодження управлінням обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради для вселення у житло члена сімї, оскільки зазначене правило не передбачене Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та Правилами реєстрації місця проживання, відсутнє таке положення і у договорі найму житлового приміщення №182 від 04.05.2016 року.

Будь-якого місцевого регуляторного акту Херсонської міської ради, прийнятого та зареєстрованого як нормативно-правовий акт в установленому законом порядку, який би встановлював правило, на яке посилається відповідач, до суду не надано.

Також суд не приймає до уваги твердження відповідача про підставу відмови у реєстрації позивачки пропущення останньою 30 денного строку звернення для реєстрації місця проживання після отримання посвідки на постійне проживання, оскільки дана підстава є надуманою та не передбачена як підстава для відмови у реєстрації Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та Правилами реєстрації місця проживання.

За таких обставин суд приходить до висновку про незаконність рішення ОСОБА_3 реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконавчого комітету Херсонської міської ради від 30.12.2016 про відмову у реєстрації місця проживання позивача за адресою: м. Херсон, вул. Стрітенська (ОСОБА_4), 15-б, кв.1.

Згідно зі ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У відповідності до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні «Хабровські проти України» від 17.01.2016 року Суд зазначив, що важливою метою статті 8 Конвенції є захист особи від свавільних дій з боку державних органів. Крім того, існують позитивні обов'язки, властиві ефективному "дотриманню" права на повагу до сімейного життя. В обох контекстах треба зважати на справедливий баланс, який слід зберігати між конкуруючими інтересами особи та суспільства в цілому; та в обох контекстах держава користується певною свободою розсуду.

У справах, пов'язаних з виконанням рішень у сфері сімейного права, Суд неодноразово встановлював, що вирішальним є те, чи вжили національні органи усіх необхідних для сприяння виконанню заходів, що можуть обґрунтовано вимагатися за особливих обставин кожної справи. Розглядаючи питання про те, чи становило невиконання рішення суду недотримання права заявника на повагу до сімейного життя, Суд повинен забезпечувати справедливий баланс між інтересами усіх причетних осіб та| загальним інтересом забезпечення дотримання верховенства права.

Відповідно до ст. 2 протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території.

Як встановлено статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

У відповідності до ч.1 ст.29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У п.29 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Гарнага проти України» зазначено, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (див. рішення від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України», заява № 61406/00, п. 59); спроможний запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (див. рішення у справі «Кудла проти Польщі» (&?і;...&gу;) [ВП], заява № 30210/96, п. 158, ЕСНК 2000-ХІ).

Згідно до ст. 14 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 № 1382 рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових та службових осіб з питань свободи пересування, вільного вибору місця проживання, реєстрації місця проживання чи місця перебування особи можуть бути оскаржені в установленому законом порядку.

Враховуючи, що представник відповідача не навів у судовому засіданні підстав для відмови у реєстрації місця проживання позивача, крім тих, що зазначені у відзиві, та не навів жодних зауважень до документів, поданих позивачем для проведення такої реєстрації, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є зобов'язання ОСОБА_3 реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконавчого комітету Херсонської міської ради зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 за адресою: м. Херсон, вул. Стрітенська (ОСОБА_4), 15-б, кв.1.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем належними, допустимим, достовірними та достатніми доказами не доведено правомірність прийнятого ним спірного рішення, усі доводи відповідача спростовані судом, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позов задоволено повністю, суд дійшов висновку про стягнення судового збору з відповідача на користь позивача в розмірі 704,80 грн..

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним рішення ОСОБА_3 реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконавчого комітету Херсонської міської ради від 30.12.2016 про відмову у реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: м. Херсон, вул. Стрітенська (ОСОБА_4), 15-б, кв.1.

Зобов'язати ОСОБА_3 реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконавчого комітету Херсонської міської ради зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 за адресою: м. Херсон, вул. Стрітенська (ОСОБА_4), 15-б, кв.1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Херсонської міської ради () на користь ОСОБА_1 (посвідка на постійне проживання в Україні ІН 129213) судовий збір в розмірі 704,80 грн..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Морська Г.М.

кат. 3.1.3