Справа № 805/1832/18-а
Суддя: Буряк І. В.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2018 р. Справа№805/1832/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Буряк І.В., при секретарі судового засідання Соколовій С.О.

позивача не зявився

представника відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання противною бездіяльності, визнання неправомірним рішення про відмову у призначенні пенсії та зобовязання призначити пенсію за віком на пільгових умовах, -

ВСТАНОВИВ

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання противною бездіяльності, визнання неправомірним рішення про відмову у призначенні пенсії та зобовязання призначити пенсію за віком на пільгових умовах. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на порушення відповідачем ОСОБА_2 України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області щодо порушення строків винесення рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії;

- визнати протиправним рішення Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області №12 від 17.01.2018 року про відмову у призначенні пенсії позивачу;

- зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до розділу XIV ч. 3 ст. 114 ОСОБА_2 України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування на підставі заяви від 18.10.2017 року, що зареєстрована за №7642, зарахувавши до стажу, що дає право на призначення вказаної пенсії, період роботи з 08.10.1992 року по 29.05.2015 року у металургійному виробництві по професії вогнетривник, зайнятий на гарячих ділянках робіт відповідно до довідки про особливий характер роботи №905 від 21.09.2017 року, наданій ПРАТ ММК ім. Ілліча.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 18.10.2017 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до розділу XIV ч. 3 ст. 114 ОСОБА_2 України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування

Рішенням відповідача №12 від 17.01.2018 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку за нормами ст. 114 ОСОБА_2 України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування у зязку із відсутністю необхідного пільгового стажу, яке мотивоване тим, що згідно довідки про особливий характер роботи №905 від 21.09.2017 року, наданій ПРАТ «ММК ім. Ілліча», позивач за період роботи з 08.10.1992 року по 29.05.2015 року працював у металургійному виробництві по професії вогнетривник зайнятий на гарячих ділянках робіт. Згідно трудової книжки ОСОБА_1І працював в цеху слябінгу 1500, на посаді муляр вогнетривник на гарячих ділянках робіт з 08.10.1992 року по 19.09.1996 року з 20.09.1996 року на посаді вогнетривник, зайнятий на гарячих ділянках робіт. Постановою Кабінету міністрів України №202 від 31.03.1994 року затверджено список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), повязаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, передбачена посада вогнетривник зайнятий на гарячих ділянках робіт. Посада муляра вогнетривника зазначеною постановою не передбачена. Постановою КМ СРСР №10 від 26.01.1991 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення» та Постановою КМУ №162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 11.03.1994 року право на пенсію по списку №1 користується тільки вогнетривник, зайнятий на гарячих ділянках робіт. Посада муляра вогнетривника на гарячих ділянках робіт, була передбачена Списком №1 згідно постанови ради міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року, який був чинним до 31.12.1991 року, до пільгового стажу який дає право на призначення пенсії згідно ст. 114 ОСОБА_2 України №1058 не враховано період роботи на посаді муляра вогнетривника на гарячих ділянках робіт з 08.10.1992 року по 19.09.1996 року, у звязку із чим вищезазначений пільговий стаж відповідно до ст. 114 ЗУПро загальнообовязкове державне пенсійне страхування складає з 20.09.1996 року по 29.05.2015 року та з 01.06.2015 року по 18.10.2017 року 21 рік 21 день. Загальний страховий стаж склав 32 роки 01 місяць 04 днів. За зазначених обставин відповідачем відмовлено у призначенні пенсії позивачу.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 березня 2018 року позовну заяву залишено без руху. Позивачем у встановлений судом строк недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №805/1832/18-а, розгляд визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачем суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач зазначив, що 18.10.2017 року позивач звернувся до управління із заяво про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 2 розділу XV ОСОБА_2 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за нормами ст. 114 ОСОБА_2 України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII. До заяви про призначення пенсії позивачем надані документи: дві трудові книжки, військовий квиток серії УН №0028111, диплом серії А №204777, пільгова довідка ПРАТ «ММК ім. Ілліча» №905 від 21.09.2017 року, пільгова довідка від 10.10.2017 року №186, за період роботи з 01.06.2015 року по 10.10.2017 року на підприємстві ТОВ «Метінвест-промсервіс», паспорт, ідентифікаційний код.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 ОСОБА_2 України №1058 працівники безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за списком робіт і професій, затвердженим КМУ, мають право на пенсію незалежно від віку якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років. Список робіт і професій що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і гірничих роботах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років затвердженого постановою КМУ №202 від 31.03.1994 року. Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року №637 у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначає право на пенсію на пільгових умовах бо за вислугу років установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано період роботи що зараховується до спеціального стажу: професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Згідно довідки про особливий характер роботи №905 від 21.09.2017 року ОСОБА_1І за період роботи з 08.10.1992 року по 29.05.2015 року працював у металургійному виробництві по професії вогнетривник зайнятий на гарячих ділянках робіт. Згідно трудової книжки позивач працював в цеху слябінгу -1500, на посаді муляра вогнетривника на гарячих ділянках робіт з 08.10.199 року по 19.09.1996 року, з 20.09.1996 року на посаді вогнетривника, зайнятий на гарячих ділянках робіт.

Постановою КМУ №202 від 31.03.1994 року затверджено список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і гірничих роботах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, передбачена посада вогнетривник зайнятий на гарячих ділянках робіт, посада муляра вогнетривника зазначеною Постановою не передбачена. Постановою КМ СРСР №10 від 26.01.1991 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення» та Постановою КМУ №162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 11.03.1994 року право на пенсію по списку №1 користується тільки вогнетривник, зайнятий на горячих ділянках робіт. Посада муляра вогнетривника на гарячих ділянках робіт, була передбачена Списком №1 згідно постанови ради міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року, який був чинним до 31.12.1991 року. До пільгового стажу який дає право на призначення пенсії згідно ст. 114 ОСОБА_2 не враховано період роботи на посаді муляра вогнетрівника на гарячих ділянках робіт з 08.10.1992 року по 19.09.1996 року, у звязку із чим вищезазначений пільговий стаж відповідно до ст.. 114 ЗУ складає з 20.09.1996 року по 29.05.20115 року та з 01.06.2015 року по 18.10.2017 року 21 рік 21 день. Загальний страховий стаж склав 32 роки 01 місяць 04 днів. За зазначених обставин відповідачем відмовлено у призначенні пенсії позивачу.

До судового засідання призначеного на 04 червня 2018 року сторони не прибули, про час та дату проведення судового засідання повідомленні належним чином, про що свідать розписки про отримання поштових відправлень. Позивач у позовній заяві просив суд справу розглядати за своєї відсутності при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

16.05.2018 року відповідачем через канцелярію суду було надано клопотання про розгляд справи без своєї участі, у задоволенні просить суд відмовити.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 18.10.2017 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до XIV ч. 3 ст. 114 ОСОБА_2 України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідач, Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області рішенням №12 від 17.01.2018 року відмовив позивачу у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку за нормами ст. 114 ОСОБА_2 України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування у звязку із відсутністю необхідного пільгового стажу. Зазначене рішення обґрунтовано тим, що згідно довідки про особливий характер роботи №905 від 21.09.2017 року, наданій ПРАТ «ММК ім. Ілліча», позивач за період роботи з 08.10.1992 року по 29.05.2015 року працював у металургійному виробництві по професії вогнетривник зайнятий на гарячих ділянках робіт. Згідно трудової книжки ОСОБА_1І працював в цеху слябінгу 1500, на посаді муляр вогнетривник на гарячих ділянках робіт з 08.10.1992 року по 19.09.1996 року, з 20.09.1996 року на посаді вогнетривник, зайнятий на гарячих ділянках робіт. Постановою Кабінету міністрів України №202 від 31.03.1994 року затверджено список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), повязаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, передбачена посада вогнетривник зайнятий на гарячих ділянках робіт. Посада муляра вогнетривника зазначеною постановою не передбачена. Відповідно відповідачем не враховано до пільгового стажу період роботи позивача на посаді муляра вогнетривника на гарячих ділянках роботи з 08.10.1992 року по 19.09.1996 року.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Зі змісту ч. 3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Згідно статей 1, 2 ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим ОСОБА_2.

Статтею 100 вказаного ОСОБА_2 передбачено, що особам, які на день введення в дію цього ОСОБА_2 мають стаж на роботах із шкідливими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, мають право на пенсію на пільгових умовах, яка призначається відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Враховуючи заявлені позовні вимоги правовій оцінці суду підлягають дії та рішення відповідача щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 у ПРАТ «ММК ім. Ілліча» за період з 08.10.1992 року по 19.09.1996 року. Згідно змісту спірного рішення, підставою неврахування відповідачем даного періоду роботи до стажу стала невідповідність запису роботодавця у трудовій книжці оскільки посада муляра -вогнетривника на гарячих ділянках була передбачена списком № 1 згідно постанови Ради міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року який був чинний до 31.12.1991 року. Отже на момент прийняття на роботу позивача (1992 рік) Постановою КМ СРСР №10 від 26.01.1991 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення» та Постановою КМУ №162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 11.03.1994 року право на пенсію по списку №1 користується тільки вогнетривник, зайнятий на гарячих ділянках робіт.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 ОСОБА_2 України №1058 працівники безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за списком робіт і професій, затвердженим КМУ, мають право на пенсію незалежно від віку якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років. Список робіт і професій що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і гірничих роботах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років затвердженого постановою КМУ №202 від 31.03.1994 року.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року №637 у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначає право на пенсію на пільгових умовах бо за вислугу років установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано період роботи що зараховується до спеціального стажу: професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно довідки про особливий характер роботи №905 від 21.09.2017 року ОСОБА_1І за період роботи з 08.10.1992 року по 29.05.2015 року працював у металургійному виробництві по професії вогнетривник зайнятий на гарячих ділянках робіт.

Згідно трудової книжки позивач працював в цеху слябінгу -1500, на посаді муляра вогнетривника на гарячих ділянках робіт з 08.10.1992 року по 19.09.1996 року, з 20.09.1996 року на посаді вогнетривник, зайнятий на горячих ділянках робіт.

Згідно розпорядження «Метінвест» від 08.02.2018 року №18/86 у звязку із помилкою у наказі про прийом №191 від 06.10.1992 року вогнетривника на гарячих ділянках робіт з розряду цеху слябінг -1150 з 08.10.1992 року та помилкою у перевідній записці 2251 від 28.06.1994 року вогнетривника на гарячих ділянках робіт 4 розряду цеху слябінг -1150 з 28.06.1994 року, в цілях приведення у відповідність записів про прийом та переведення у трудовій книжці колишнього працівника внесено відповідні зміни а саме: запис у трудовій книжці №7 від 08.10.1992 року муляр вогнетривник на гарячий ділянці робіт 3 розряду на вогнетривник на горячий ділянці робіт 3 розряду та запис №8 від 28.06.1994 року муляр вогнетривник на горячих роботах 4 розряду на вогнетривник на горячих роботах 4 розряду.

Крім того, з матеріалів справи судом встановлено, що листом ПРАТ «ММК ім. Ілліча» спрямованого на адресу відповідача начальником відділу пенсійного забезпечення та проведення атестації робочих місць, повідомлено, що згідно ТКС робіт та професій робочих зайнятих на ремонтно-будівельних роботах 1969 року, професія «муляр-вогнетривник на гарячих роботах» перейменована на вогнетривник, зайнятий на гарячих роботах, при цьому характер виконуваних робіт та умови праці не змінились і обидві назви професій виконували ідентичні роботи. Таким чином зазначивши, що функціональні обовязки та умови праці обох професій однакові.

Згідно преамбули ОСОБА_2 України «Про пенсійне забезпечення», цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. ОСОБА_2 спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. ОСОБА_2 гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у звязку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Як передбачено ст. 62 ОСОБА_2 України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання подання документів для призначення (перерахунку) пенсій регулюються Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ОСОБА_2 № 1058-ІV, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846.

Як встановлено п. 4.7. Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і обєктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

З аналізу норм пенсійного законодавства вбачається, що у звязку із зверненням позивача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах ПФУ зобовязане перевірити, зокрема, чи має заявник стаж роботи вонгнетривника на горячий ділянці робіт і чи був позивач безпосередньо зайнятий повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за списком робіт і професій, затвердженим КМУ, мають право на пенсію незалежно від віку якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років. У свою чергу, суд перевіряє, зокрема, чи діяв ПФУ обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записіву трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного суду від 06.03.2018 року у справі № 754/14898/15-а.

Як передбачено ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, суд вважає, що приймаючи рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії, відповідач діяв необґрунтовано, відповідно, позовні вимоги в частині визнання протиправним рішення Центрального обєднаного управління пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області підлягають задоволенню.

Відповідно суд прийшов до висновку, що так як спірне рішення прийнято відповідачем за результатом аналізу певних підстав саме в їх сукупності, то визнання однієї підстави з такої сукупності неправомірною тягне за собою скасування спірного рішення в цілому.

На підставі вказаного суд вважає, що рішення Центрального обєднаного управління пенсійного фонду України в м. Маріуполя Донецької області №12 від 17.01.2018 року «Про відмову у призначення пенсії» підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача про зобовязання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до розділу XIV ч. 3 ст. 114 ОСОБА_2 України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування на підставі заяви від 18.10.2017 року, що зареєстрована за №7642, зарахувавши до стажу, що дає право на призначення вказаної пенсії, період роботи з 08.10.1992 року по 29.05.2015 року у металургійному виробництві по професії вогнетривник, зайнятий на гарячих ділянках робіт відповідно до довідки про особливий характер роботи №905 від 21.09.2017 року, наданій ПРАТ ММК ім. Ілліча, суд зазначає наступне.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративний суд, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

В той же час, застосування різних способів захисту порушеного права позивача повинно відбуватися з урахуванням конкретних обставин справи в кожному окремому випадку.

Звернення за захистом порушеного права у сфері публічно-правових відносин з зазначенням способу, який, на думку суду, не призводить до захисту права, не може бути підставою для відмови в позові, тобто, захисті права, що порушується. Суд, установивши порушення вимог законодавства, має захистити права та охоронювані законом інтереси, самостійно обравши спосіб, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Правову позицію щодо можливості обрання самим судом іншого способу захисту порушеного права позивача, у разі, якщо позивачем обрано неправильний спосіб захисту порушених прав, підтримано Судовою палатою в адміністративних справах Верховного Суду України і у постанові від 20 квітня 2010 року за результатами перегляду за винятковими обставинами справи за позовом спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові до відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», приватної фірми «Орнатус» про зобов'язання вчинити певні дії. Зокрема, в зазначеній постанові Судова палата в адміністративних справах Верховного Суду України вказала, що суд, пославшись на обрання позивачем неправильного способу захисту публічних інтересів держави, не врахував, що правила частини 3 статті 105 КАС України, стосовно зазначення позивачем у позовній заяві способу захисту судом порушених прав, не виключають можливості обрання іншого способу захисту самим судом. Зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

Вирішуючи спір, суд враховує, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання відповідача в межах своєї компетенції повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.10.2017 року щодо призначення пенсії.

При цьому згідно ч.4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб'єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування. Зокрема, такого висновку дотримується Європейський суд з прав людини у справі "East/West Alliance Limited проти України" від 23 січня 2014 року.

Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відтак, суд окремо звертає увагу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області на необхідність при розгляді заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії вирішити питання з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. Зокрема з урахуванням висновку про те, що стаж роботи позивача з 08.10.1992 року по 29.05.2015 року у металургійному виробництві по професії вогнетривник, зайнятий на гарячих ділянках робіт підтверджено відповідними документами, а саме: записами у трудовій книжці №7 та №8, які приведенні у відповідність розпорядженням роботодавця від 08.02.2018 року, довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 21.09.2017 року №905, довідкою №175 від 20.02.2018 року.

Стосовно вимоги про визнання протиправною бездіяльності Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області щодо порушення строків винесення рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 47 ОСОБА_2 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Розділом ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ОСОБА_2 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 встановлено порядок приймання, оформлення і розгляд документів.

Так, п.1.6. зазначеного порядку визначено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Відповідно п. 1.7 Порядку днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 ОСОБА_2.

Крім того, пунктом 4.1 цього ж порядку визначено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

4.2. При прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає памятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

З матеріалів відмовної пенсійної справи, судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії 18.10.2017 року, рішенням від 17.01.2018 року відповідача відмовлено останньому у її призначенні, тобто з моменту звернення до моменту винесення оскаржуваного рішення минуло 3 місяці. Разом із тим, суд встановив, що відповідно до розписки позивач був повідомлений про необхідність надання, у строк до 17 січня 2018 року, довідки з першого місця працевлаштування з повною датою народження та трудової книжки зі змінами згідно пільгової довідки. Беручи до уваги викладене, суд вважає, що відповідачем не було порушено строк розгляду документів на призначення пенсії, оскільки документів наданих позивачем, на думку відповідача, було недостатньо вирішення питання про призначення пенсії, у звязку із чим позивачу повідомлено про можливість надання недостатніх документів для призначення пенсії. Так, згідно вищезазначеного Порядку, у разі відсутності документів заявнику може надаватися тримісячний термін для їх подання, у звязку із викладеним суд вважає що підстав для визнання бездіяльності відповідача щодо порушення строків винесення оскаржуваного рішення не має.

Щодо заявленого позивачем клопотання про зобов'язання відповідача подати протягом десяти днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України суд зазначає наступне.

Згідно з приписами частин 1 та 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З огляду на вищевикладену норму діючого законодавства, суд зазначає, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов'язком суду.

У даному випадку суд не вбачає підстав для встановлення контролю за виконанням даного рішення шляхом зобов'язання відповідача подати звіт про виконання, у зв'язку з чим приходить до висновку про відмову у задоволенні даного клопотання.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Беручи до уваги сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1409,60 грн., позивачу у відповідності до ч.1 ст.139 КАС України належить присудити за рахунок суб'єкта владних повноважень понесені ним судові витрати.

Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в загальній сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 238, 239, 248, 256, 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (87500, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області (87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27-а, ) про визнання противною бездіяльності, визнання неправомірним рішення про відмову у призначенні пенсії та зобовязання призначити пенсію за віком на пільгових умовах - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області №12 від 17.01.2018 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1.

Зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до розділу XIV ч. 3 ст. 114 ОСОБА_2 України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування на підставі заяви від 18.10.2017 року, що зареєстрована за №7642, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області (87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27-а, ) на користь ОСОБА_1 (87500, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), судові витрати у розмірі 704 (сімсот чотири ) гривні 80 копійок.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті, вступну та резолютивну частини рішення проголошено у судовому засіданні 04 червня 2018 року, повний текст рішення виготовлений 11 червня 2018 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Буряк І. В.