Справа № 161/2134/18
Суддя: Івасюта Л. В.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/2134/18
Провадження № 2-а/161/178/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2018 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі :

головуючої судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судового засідання Соколової К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із вищевказаним позовом, який мотивує тим, що

24 серпня 2017 року, близько 17год. 51хв., рухаючись в Україну з республіки Польща, по смузі руху «зелений коридор» в зону митного контролю митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС вона заїхала в якості пасажира автомобіля марки «Honda Civic». Під час здійснення митних формальностей відповідно до бази даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДВС, встановлено, що 02.10.2015 року на митну територію України через митний пост Львівської митниці ДФС, в митному режимі «транзит», вона ввезла автомобіль марки «SKODA FELICIA», р.н. НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1, країна реєстрації - республіка Польща та станом на 24.08.2017р. його не вивезла з митної території України та в інший митний режим не заявлено. Термін вивезення (транзиту вищевказаного автомобіля з митної території України закінчився 12.10.2014 року (згідно ч.1 ст.95 Митного кодексу України строк транзитних перевезень 10 діб). 13 вересня 2017 року заступником Волинської митниці ДФС ОСОБА_2 було винесено постанову у справі про порушення митних правил №2997/20500/17, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено штраф в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. Вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Днем вчинення правопорушення вважає 12 жовтня 2015року, а останнім днем притягнення її до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст.470 Митного кодексу України, є 12 квітня 2016 року, а тому вважає, що справа про порушення митних правил відносно неї підлягала до закриття, у зв'язку із закінченням на день її порушення строків накладення адміністративного стягнення.

Посилаючись на наведене, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №2997/20500/17 від 13 вересня 2017 року , винесену заступником начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_2

Одночасно подала в суд заяву, згідно з якою просить поновити строк звернення до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом до заступника начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови.

Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує.

Представник відповідача подав суду відзив на позовну заяву, згідно з якою просить відмовити в задоволенні позову.

Оскільки позов є безпідставним, оскільки митницею правильно вирішено питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 в діях якої у справі про порушення митних правил №2997/20500/17 встановлено ознаки порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України; постанова в справі про порушення митних правил винесена з дотриманням вимог чинного законодавства України; адміністративне стягнення накладено в межах строку, передбаченого ст. 467 Митного кодексу України.

Просив справу розглядати у відсутності представника відповідача.

Дослідивши та оцінивши надані по справі письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного .

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Частиною 1 ст.90 МК України визначено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п.3 ч.1 ст.93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Строки транзитних перевезень встановлюються ст.95 МК України, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення (ч.1 ст.102 МК України).

Як випливає з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 24.08.2017 року, приблизно о 17 год. 51 хв., рухаючись в Україну з Республіки Польща, по смузі руху «зелений коридор», в зону митного контролю митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС, заїхала в якості пасажира автомобіля марки «HONDA CIVIC», p.н. НОМЕР_4, кузов НОМЕР_3.

Відповідно до баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС, встановлено, що 02.10.2015 року на митну територію України, через митний пост Львівської митниці ДФС, позивач ОСОБА_1, в митному режимі «транзит», ввезла автомобіль марки «SKODA FELICIA», p.н. НОМЕР_2, кузов НОМЕР_1, країна реєстрації республіка Польща та, станом на 24.08.2017р., його не вивезено з митної території України та в інший митний режим не заявлено.

Термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території України закінчився 12.10.2015 року.

Згідно з ч.1 ст.95 Митного кодексу України, для автомобільного транспорту встановлений граничний строк транзитних перевезень 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 перевищила встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення автомобіля марки «SKODA FELICIA» p.н.НОМЕР_2, кузов НОМЕР_1 більше, ніж на 10 діб.

Відповідно до ч.1 ст. 491 Митного кодексу України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є: безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Ч. 1 ст. 494 Митного кодексу України передбачено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Судом встановлено, що, за даним фактом, інспектором митниці, в присутності ОСОБА_1, складено протокол про порушення митних правил від 24.08.2017 року №2997/20500/17 за ч.3 ст.470 Митного кодексу України.

Судом встановлено, що про дату і час розгляду справи ОСОБА_1 була повідомлена належним чином, оскільки нею;особисто під підпис було отримано другий примірник протоколу від 24.08.2017 року №2997/20500/17, в якому було зазначено дату, час та місце розгляду справи про порушення митних правил.

Як встановлено судом, на розгляд справи про порушення митних правил, позивач не з'явилася. Заяви, клопотання про перенесення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходили.

13.09.2017року було винесено постанову №2997/20500/17, якою позивача ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше, ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Вчинення правопорушення у справі про порушення митних правил

№2997/20500/17, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України, підтверджується, протоколом про порушення митних правил, витягами з бази АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС.

Згідно ст. 467 Митного кодексу України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі, передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Стаття 467 Митного кодексу України не містить вичерпного переліку триваючих правопорушень.

Триваючі правопорушення слід розглядати з моменту їх суб'єктивного офіційного виявлення, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, приписі, акті перевірки і т.д.

Зокрема, не вивезення автомобілів, що перебувають під митним контролем і щодо яких існує обов'язок вивезення за межі митної території України характеризується тривалою, протиправною бездіяльністю, властивою триваючим правопорушенням.

Частиною 3 статті 470 Митного Кодексу України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десяті, діб. а гак само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів. Тобто, обов'язковим елементом складу правопорушення є перевищення строку вивезення більш як на 10 діб, що вже свідчить

про триваючий характер правопорушення. А тривати дане правопорушення може від кількох днів до кількох років, а тому вважається формально закінченим з моменту фіксування такого у протоколі про порушення митних правил.

Враховуючи викладене, допущене порушення ч. 3 ст. 470 МК України, вчинене позивачем було триваючим та виявленим лише 24.08.2017 року, що зафіксовано протоколом про порушення митних правил від 24.08.2017 року № 2997/20500/17 і саме з цієї дати слід відраховувати строк накладення адміністративного стягнення.

Така правова позиція підтримана Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 09.06.2016 року №К/800/8583/16 та ухвалою Верховного Суду України від 13.09.2016 року №608/21/15-а.

Як випливає з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 неодноразово, автомобілем марки «SKODA FELICIA», p.н.НОМЕР_2, кузов НОМЕР_1, перетинала кордон України в режимі транзит. Отже, умови транзиту позивачу були відомі.

Ч.1 ст. 460 Митного кодексу України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Таким чином, у даній нормі визначено умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є: аварія, дія обставин непереборної сили, протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про поважність порушення строків транзитного переміщення транспортного засобу.

За таких обставин, суд вважає, що Волинською митницею ДФС вірно кваліфіковано дії позивача ОСОБА_1 за ч.3 ст.470 Митного Кодексу України, а тому винесена постанова від 13.09.2017 року не підлягає до скасування.

Приймаючи до уваги, що позивач дізналася про притягнення її до адміністративної відповідальності 05.02.2018 року, а звернулася в суд 12.02.2018р., тобто пропустила строк звернення до суду з поважних причин , а тому такий строк слід поновити.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що відповідач довів перед судом правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому в задоволенні даного позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 73, 74, 242-246 КАС України, ст.ст. 469?470, 491, 494 Митного Кодексу України , суд, -

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення в суд з позовом до заступника начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби України , ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до заступника начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14.06. 2018р.

Суддя Івасюта Л.В.