Справа № 344/11067/16-а
Суддя: Пастернак І. А.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/29/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону УПП м.Івано-Франківська лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування постанови серії ДР №102133 від 21.08.2016 року у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора роти №2 батальйону УПП м.Івано-Франківська лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування постанови серії ДР №102133 від 21.08.2016 року у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі, посилаючись на те, що зазначеною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, тобто за порушення п. 2.9 ПДР, а саме керуючи транспортним засобом користувався засобом звязку, тримаючи його в руках. Просить постанову скасувати, оскільки даного правопорушення не вчиняв, 21.08.2016 року, доїхавши до світлофора, що на перехресті вулиць Івасюка-Незалежності, здійснив зупинку автомобіля, так як загорілось червоне світло світлофора. Оскільки всю дорогу його телефон подавав сигнал розрядки, під час зупинки він вимушений був закласти шнур зарядного пристрою у свій телефон, щоб його зарядити. При дозволеному сигналі світлофора зеленому, він розпочав проїзд, поправивши шнур зарядного пристрою, поклав телефон на бокове сидіння. В цей момент на повороті був зупинений працівниками поліції. Не взявши його пояснення до уваги, не розібравшись в даній ситуації, працівники поліції винесли оскаржувану постанову. Свої пояснення про те, що він проїжджав перехрестя вулиць Івасюка-Незалежності на зелене світло, не користуючись при цьому засобом звязку, оскільки його засіб звязку не міг бути придатним до користування, оскільки був розрядженим, і на початку перехрестя на червоному світлі світлофора був покладений на зарядний пристрій, він надавав усно і виклав в письмових поясненнях. Жодних інших доказів по справі показань свідків, технічних приладів чи технічних засобів, чи інших доказів, крім постанови, на момент розгляду адміністративної справи, не було. За таких умов в його діях немає складу адмінправопорушення, в якому його визнано винним зазначеною постановою. Просив скасувати постанову серії ДР №102133 від 21.08.2016 року у справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження по справі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справ (а.с. 67-69). Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в судовому засіданні 12.10.2016 року позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Просила позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявилась, в попередньо поданому до суду відзиві на позовну заяву проти задоволення заявлених позовних вимог заперечила, просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі та проводити розгляд справи без її участі (а.с. 70-75).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно копії оскаржуваної постанови серії ДР №102133 від 21.08.2016 року в справі про адміністративне правопорушення, складеної інспектором роти №2 батальйону УПП м.Івано-Франківська лейтенанта поліції ОСОБА_4, по вул.Незалежності, 249 в м.Івано-Франківську, встановлено, що ОСОБА_1 21.08.2016 року в м. Івано-Франківську керуючи транспортним засобом Toyota Corolla 1GL, д.н.з. НОМЕР_1, на перехресті вулицьНезалежності та Івасюка, водій, керуючи ТЗ користувався засобом звязку, тримаючи його у руках, чим порушив вимоги п. 2.9.Д ПДР. У звязку з чим його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 5).

Відповідно до п. 2.9.Д ПДР України водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами звязку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Суд звертає увагу на те, що чинним законодавством не визначено, який конкретно характер має носити користування засобом зв'язку, тобто заборонено будь-яке користування засобом зв'язку, у спірних правовідносинах - мобільним телефоном, тримаючи його в руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання, до яких позивач не належить). При цьому за сам факт користування засобами зв'язку, тримаючи їх в руці, законодавцем передбачена відповідальність у вигляді штрафу, без визначення мети користування.

Пунктом 2.3.Б ПДР України зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Як вбачається з позовної заяви, відповідач не заперечує факт користування засобом звязку, тримаючи його у руці, пояснюючи, що: 21.08.2016 року я при переїзді перехрестя керувався правилами дорожнього руху. Доїхавши до світлофора, що на перехресті вулиць Івасюка-Незалежності, мною було здійснено зупинку автомобіля тому, що загорілось червоне світло світлофора. Оскільки, всю дорогу мій телефон подавав сигнал розрядки, під час зупинки я вимушений був закласти шнур зарядного пристрою у свій телефон, щоб його зарядити. При дозволеному сигналі світлофора зеленому я розпочав проїзд, поправивши шнур зарядного пристрою, поклав телефон на бокове сидіння, в цей момент на повороті мене було зупинено працівниками поліції. Крім цього, позивач був зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, чого позивачем теж не було дотримано.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Відповідно до ч.2 ст.122 Кодесу України про адміністративні правопорушення, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 цього кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а також ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на непредставлення позивачем доказів, які б спростовували обставини, викладені інспектором роти №2 батальйону УПП м.Івано-Франківська лейтенанта поліції ОСОБА_4 в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності, судом розцінюються необґрунтованими доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачу слід відмовити в задоволенні адміністративного позову.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 122, 283, 288 КУпАП ст. ст. 9, 19, 20, 74, 77 КАС України, керуючись ст. ст. 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону УПП м.Івано-Франківська лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування постанови серії ДР №102133 від 21.08.2016 року у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 13.06.2018 року.

Суддя Пастернак І.А.