Справа № 826/6480/18
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6480/18 Суддя суду першої інстанції: Пащенко К.С.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 червня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

суддя-доповідач Сорочка Є.О.,

суддів Літвіної Н.М.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2018 року, що прийняте о 10 год. 35 хв. у місті Києві, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправним та скасування повідомлення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати неправомірним та скасувати повідомлення від 12.04.2018 № про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання;

- зобов'язати Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві розпочати примусове виконання рішення на підставі виконавчого листа № 826/10141/17, виданого Окружним адміністративним судом м. Києва 26.02.2018, без сплати авансового внеску.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, оскільки вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що при подачі заяви про примусове виконання рішення суду позивачем було сплачено належний розмір авансового внеску. Також скаржник наголошує на тому, що сплата авансового внеску не може бути перешкодою для примусового виконання рішення суду з огляду на її майновий стан.

У зв'язку з неприбуттям 12.06.2018 у судове засідання жодного з учасників справи, повідомлених належним чином про дату, час і місце судового засідання, справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у відповідності до статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.10.2017 у справі № 826/10141/17, позов ОСОБА_5 до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії - задоволено у повному обсязі:

- визнано протиправною відмову Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві у задоволенні запиту на інформацію ОСОБА_5 від 21.06.2017, оформлену листом від 18.07.2017 №5691/Г/26-58-12-02-06;

- зобов'язано Державну податкову інспекцію у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві повторно розглянути запит на інформацію ОСОБА_5 від 21.06.2017.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2018 по справі № 826/10141/17 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.10.2017.

В подальшому, 26.02.2018 Окружним адміністративним судом м. Києва видано виконавчий лист у справі № 826/10141/17.

Позивач 10.04.2018 звернулась до відповідача з письмовою заявою, в якій просила прийняти до виконання виконавчий лист. До заяви позивачем додано: оригінал виконавчого листа про примусове виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.02.2018 по справі № 826/10141/17; оригінал квитанції про сплату авансового внеску в розмірі двох мінімальних розмірів заробітних плат (виходячи з розміру погодинної мінімальної заробітної плати - 22,41 грн.) - 44,82 грн.

Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві - Бялим М.Г. 12.04.2018 сформоване повідомлення № , про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у зв'яку із тим, що стягувачем не в повному обсязі сплачено авансовий внесок.

Не погодившись з таким повідомленням, вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що позивач не у повному обсязі сплатив авансовий внесок при зверненні із заявою про примусове виконання рішення.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Відповідно до пункту 1 частини першої, частини другої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про: стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин; обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи; стягнення аліментів; відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби. У разі виконання рішення Європейського суду з прав людини авансовий внесок не сплачується.

Таким чином, частиною другою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений обов'язок особи, яка звертається із заявою про примусове виконання рішення немайнового характеру до боржника юридичної особи, сплатити авансовий внесок у розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати, за винятком випадків, передбачених абзацами другим-дев'ятим частини другої цієї статті.

Варто відмітити, що доказів звільнення позивача від сплати авансового внеску згідно наведених вище норм матеріали справи не містять.

Відповідно до частин першої, другої статті 3 Закону України «Про оплату праці» мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці.

Мінімальна заробітна плата встановлюється одночасно в місячному та погодинному розмірах.

Частиною шостою статті 3-1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що мінімальна заробітна плата у погодинному розмірі застосовується на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та у фізичних осіб, які використовують найману працю, у разі застосування погодинної оплати праці.

Аналіз викладеного дає підстави для висновку, що мінімальна заробітна плата у погодинному розмірі застосовується на підприємствах, в установах, організаціях у разі застосування погодинної оплати праці. Тобто, на переконання колегії суддів, мінімальна заробітна плата у погодинному розмірі застосовується у передбачених законом випадках.

Поряд із цим, норми чинного законодавства не містять положень про те, що при розрахунку авансового внеску згідно Закону України «Про виконавче провадження» має бути застосована мінімальна заробітна плата у погодинному розмірі. Тому, вимогу частини другої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» щодо сплати авансового внеску слід пов'язувати саме із місячним розміром мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 3723 гривні.

Таким чином, звертаючись до відповідача із заявою про примусове виконання рішення, позивач мала надати докази сплати 7446 грн авансового внеску, однак надала докази сплати лише частини цього внеску - 44,82 грн, що не можу свідчити про виконання у повній мірі частини другої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до пункту 8 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність повернення позивачу виконавчого документа без прийняття до виконання.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції також вважає за необхідне наголосити, що сплата авансового внеску у виконавчому провадженні не можу бути розцінена як така, що порушує право на справедливий суд відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Окрім того, посилання на незадовільне матеріальне становище заявника не може бути розцінено судом як обґрунтоване, оскільки норми чинного законодавства не передбачають можливості звільнення особи від сплати авансового внеску з огляду на її майновий стан. Окрім того, звертаючись до відповідача із заявою про примусове виконання рішення, позивач не ставила питання звільнення її від сплати такого внеску та не надавала будь-яких доказів свого незадовільного майнового стану.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні позову.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Літвіна

Суддя І.В. Федотов