Справа № 450/3584/17
Суддя: Мельничук І. І.
Дата ухвалення: 2018-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/3584/17 Провадження № 2-а/450/78/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді Мельничук І. І.

при секретарі Лаба С. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону ОСОБА_2 в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3, ОСОБА_2 патрульної поліції в Житомирській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати дії інспектора щодо притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР №204910, винесену 17.12.2017 року.

В обґрунтування позову покликається на те, що оскаржувана постанова винесена відповідачем із грубим порушення вимог чинного законодавства, є безпідставною та підлягає скасуванню, виходячи із наступного: зі змісту винесеної постанови вбачається, що позивач, нібито, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN Passat д.н.з. НОМЕР_1 17.12.2017 року, о 22 год. 40 хв. рухаючись по автодорозі Київ-Чоп, при перелаштуванні не увімкнув світловий покажчик повороту (правий). Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху не порушував, а дії Інспектора Данилюка О Б., при її винесенні є протиправними, з огляду на те що підстав для складення постанови у працівників поліції не було, оскільки позивач не порушував ПДР. Крім того, в оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 порушив ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме: керуючи ТЗ при перелаштуванні не увімкнув правий світловий покажчик повороту, однак такого порушення позивач не вчиняв, і це жодними доказами не підтверджується, і не підтверджувалося на місці. Вважає, що інспектором при накладенні стягнення було грубо порушено вимоги ст. 280 КУпАП, а саме: не зясовано чи винен ОСОБА_1 у вчинення правопорушення, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також не зясовано інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Позивач зазначає, що відповідачем при розгляді справи не в повному обсязі були досліджені докази, тому підстав для винесення постанови не було. Позивач вказує на те, що у відповідача відсутні будь-які докази на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення чи взагалі самої події правопорушення. З огляду на що, просить суд позов задоволити в повному обсязі.

02.01.2018 року провадження у справі відкрито.

В судове засідання позивач не зявився, подав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав наведених у ньому. В ході судового розгляду справи суду пояснив, що інспектор безпідставно зупинив його рух 17.12.2017 року, на вимогу позивача пред'явити відеореєстратор із записом порушення такого не представив. Окрім того, чинив на ОСОБА_1 психологічний тиск та некоректно висловлювався, що і відображено у представленому суду відеозаписі з місця події. Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення відповідач зазначає рапорт працівника поліції, що не може вважатися належним, допустимим та достатнім доказом вчинення правопорушення.

Представник відповідача інспектора роти № 1 батальйону ОСОБА_2 в Житомирській області ст.. лейтенанта поліції ОСОБА_3 ОСОБА_4 В судове засідання не зявився. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Подав на адресу суду клопотання, в якому просить позов залишити без розгляду у звязку із пропуском строку на оскарження постанови, який сплив 27.12.2017 року, тобто через десять днів з дня відмови в її отриманні на місці вчинення порушення, про що свідчить відсутність підпису в оспорюваній постанові.

Представник відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції в Житомирській області ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, подала на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просить залишити без розгляду у звязку із пропуском строку на оскарження постанови. В обґрунтування відзиву вказує, що право ОСОБА_1 при винесення оспорюваної постанови порушені не були, поліцейський при винесенні постанови діяв у межах повноважень та відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею; якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що постановою інспектора роти № 1 батальйону ОСОБА_2 в Житомирській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3, серії БР №204910 від 17.12.2017 року, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

Згідно вказаної постанови, 17.12.2017 року о 22:40 ОСОБА_1 на автодорозі Київ-Чоп 236 км, керуючи автомобілем НОМЕР_2 під час перестроювання з лівої смуги для руху в праву не ввімкнув показник повороту.

Положеннями ст. 222 КУпАП України встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів,зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п.п. 9.2 (б) Правил дорожнього руху України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Судом встановлено, що у постанові про накладення адміністративного стягнення не зазначено, який пункт ПДР України порушено ОСОБА_1

Суд звертає увагу на те, що працівниками поліції не було зібрано та представлено суду належних та допустимих доказів, які б могли підтвердити факт і встановити вину позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому суд дає віру тому, що позивач в даному випадку не порушував вимог правил дорожнього руху.

При цьому, суд наголошує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватись виключно на висновках працівників поліції, за відсутності доказів винуватості особи, отриманих не інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом.

Разом з ним із наявного в матеріалах справи відеозапису із місця події судом не встановлено жодних обставин, які підтверджували б факт вчинення ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху.

У даній справі, крім висновків відповідача, який склав постанову у справі про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які допустимі докази на підтвердження факту порушення позивачем ОСОБА_1 дорожнього руху, у зв'язку із чим, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Пунктом 24постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та зазначено про необхідність зясовування всіх обставин, перелічених у ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами ж жодних доказів правомірності винесеної постанови представлено не було.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, вказана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.241-246, 247, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати протиправними дії інспектора роти № 1 батальйону ОСОБА_2 в Житомирській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо винесення постанови від 17.12.2017 року серії БР №204910 у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №204910 від 17.12.2017 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_6