Справа № 192/144/18(2-а/192/6/18)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2018-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2018 року справа № 192/144/18(2-а/192/6/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача ОСОБА_1, суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2018 року (головуючий суддя у 1 інстанції ОСОБА_2, рішення ухвалено та складено у залі судового засідання Солонянського районного суду Дніпропетровської області в смт. Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області 08 травня 2018 року) в адміністративній справі №192/144/18 (2-а/192/6/18) за позовом ОСОБА_3 до Інспектора капрала поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області 4 батальйону 8 роти ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_3 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Інспектора капрала поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області 4 батальйону 8 роти ОСОБА_4 (далі-відповідач) про скасування постанови серії ЕАА №265442 від 16 січня 2018 року винесену інспектором відносно позивача про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП; закриття провадження по адміністративній справі у відношенні позивача щодо скоєння ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з обставинами, викладеними в постанові не погоджується, оскільки порушення ПДР, зазначене інспектором в постанові ним не вчинювалося. Зазначив, що здійснюючи поворот ліворуч на перехресті пр. Кірова, 127 та вул. Гавриленка він продублював світловий покажчик повороту рукою, вказавши поворот ліворуч лівою рукою витягнутою вбік, як це передбачено пунктами 9.3, 9.4 ПДР. Також вказує на те, що відсутні докази скоєного ним правопорушення. Крім цього інспектором порушено порядок винесення постанови в частині складення його на місці вчинення порушення, а не за місцем вчинення.

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, необґрунтованість рішення та порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що постанова в справі про адміністративне правопорушення складена повноважною на те посадовою особою згідно з вимогами КУпАП, та за наявності достатніх даних про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, дії позивача кваліфіковані правильно. Також зауважив, що з боку позивача, під час винесення постанови, не надходило ані клопотань, ані заяв щодо обґрунтування своїх дій.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено судом апеляційної інстанції, 16 січня 2018 року Інспектором капралом поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області 4 батальйону 8 роти ОСОБА_4 розглянута справа про адміністративне правопорушення та винесена постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №265442, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого частиною 2 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с. 5).

За змістом цієї постанови, 16 січня 2018 року о 00:59 годин ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом Kia Sрortаgе, номерний знак НОМЕР_1, при повороті ліворуч на перехресті пр. Кірова, 127 та вул. Гавриленка не ввімкнув світловий покажчик повороту, чим порушив п. 9.2.б) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з підпунктом «б» пункту 9.2 ОСОБА_5 дорожнього руху, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

При цьому слід зазначити, що пунктами 9.3, 9.4 ОСОБА_5 дорожнього руху передбачено, що у разі відсутності або несправності світлових покажчиків повороту сигнали початку руху від правого краю проїзної частини, зупинки зліва, повороту ліворуч, розвороту або перестроювання на смугу руху ліворуч подаються лівою рукою, витягнутою вбік, або правою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору. Сигнали початку руху від лівого краю проїзної частини, зупинки справа, повороту праворуч, перестроювання на смугу руху праворуч подаються правою рукою, витягнутою вбік, або лівою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору.

Подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50 - 100 м у населених пунктах і за 150 - 200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, причиною притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало порушення ним пп. «б» п. 9.2 ПДР України.

Частиною 3 статті 254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається, зокрема, в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною першою, другою, третьою і пятою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, відповідно до ст. 222 КУпАП інспектор патрульної поліції, який має спеціальне звання капрал поліції, наділений правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, розгляд якого, відповідно до КУпАП, віднесено до компетенції органів Національної поліції, то поліцейський мав право виносити постанову на місці вчинення правопорушення без складання відповідного протоколу.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Між тим, відповідачем не надано, як суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції, жодних доказів в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують порушення позивачем ОСОБА_5 дорожнього руху, наявність в його діях складу правопорушення та правомірність прийняття оскаржуваної постанови (фото, відеозапис тощо).

В свою чергу позивач в адміністративному позові заперечує проти вчинення ним адміністративного правопорушення та зазначає про те, що не порушував ОСОБА_5 дорожнього руху, оскільки він знав про можливі технічні несправності лівого світлового покажчика повороту, у звязку з чим він продублював його рукою, вказавши поворот ліворуч лівою рукою витягнутою вбік, як це передбачено пунктами 9.3, 9.4 ПДР.

Посилання відповідача на те, що позивачем не заперечується несправність лівого світлового покажчика повороту, що також підтверджується і актом виконаних робіт від 16 січня 2018 року, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, керуючись пунктами 9.3, 9.4 ПДР позивач продублював зазначений покажчик рукою, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Таким чином, не доведеним є факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що постанова серії ЕАА №265442 від 16 січня 2018 року, винесена інспектором капралом поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області 4 батальйону 8 роти ОСОБА_4 відносно ОСОБА_3 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, у звязку з недоведеністю вчинення адміністративного правопорушення.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду зауважує, що суд першої інстанції, обґрунтовано приймаючи рішення про скасування оскаржуваної постанови, залишив поза увагою заявлені позивачем позовні вимоги щодо закриття відносно нього справи про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративний суд має право, зокрема, скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про необхідність доповнення резолютивної частини рішення суду першої інстанції абзацом наступного змісту: «Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст.122 КУпАП- закрити». В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

За приписами ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 272, 286, 308, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2018 року - змінити, доповнивши його резолютивну частину абзацом наступного змісту:

«Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст.122 КУпАП - закрити».

В іншій частині рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили 19 червня 2018 року та відповідно до ч.3 ст.272, ст.286 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 19 червня 2018 року.

ОСОБА_6 ОСОБА_1

Судді Н.А.Олефіренко

ОСОБА_7