Справа № 813/595/18
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/595/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Карп'як О. О.,

секретар судового засідання Єрмакова Х.Р.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Бориславської міської ради про зобов'язання вчинити дії, відшкодувати моральну і матеріальну шкоду,-

встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Бориславської міської ради про зобов'язання вчинити дії, відшкодувати моральну і матеріальну шкоду у якій позивач просить:

- перерахувати соціальну допомогу одиноким матерям згідно державних стандартів за жовтень, листопад 2017 року - 1777 грн., з грудня 2017 року - 1860 грн.;

- нарахувати соціальну допомоги малозабезпеченим сім"ям згідно державних стандартів за жовтень, листопад 2017 року - 1684 грн., з грудня 2017 року - 1762 грн.;

- відшкодувати матеріальні і моральні збитки: з 05.11.2017 року по 200 грн. за кожен день порушення постанови КМ України №250 від 24.02.2003 року, що привело до порушення прав дитини і по 200 грн. за кожен день порушення постанови КМ України №250 від 24.02.2003 року, що привело до порушення прав людини; 100000 грн. за порушення прав дитини; 100000 грн. за порушення прав людини.

В обґрунтування позовних вимог, зазначає, що відповідачем порушено права людини на отримання соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, зокрема і позивача. Зазначила, що сукупний дохід сім`ї є нижчим соціального стандарту прожиткового мінімуму гарантованого державою. Відповідач протиправно відмовив позивачу у перерахунку соціальної допомоги, чим завдав їй моральних та матеріальних збитків. Просить задоволити позов повністю.

Відповідач подав відзив на позов, який мотивовано тим, що відмова у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям для гр. ОСОБА_1 виконана відповідно до оформленої заяви та вимог чинного законодавства, оскільки відповідно до абзацу 6 п.10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 р. № 250 Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям соціальна допомога не призначається у разі, коли: у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищу (21 кв. метр на одного члена сім'ї та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму). Зазначив, що оскільки у розділі 3, поданої позивачем декларації, зазначено два житлових приміщення загальною площею 73,7 кв.м, що належить ОСОБА_1, то така не має права на призначення соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям згідно чинного законодавства.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, додаткових поясненнях, просить позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою від 27.02.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження у судовому засіданні з викликом сторін на 19.03.2018.

17.03.2018 відповідачем подано відзив на адміністративний позов.

Ухвалою від 19.03.2018 року розгляд справи відкладено до 19.03.2018 у звязку з перебуванням судді на лікарняному. Розгляд справи відкладено на 23.04.2018 року.

26.03.2018 позивач подав відповідь на відзив.

Ухвалою від 23.04.2018 року розгляд справи відкладено до 14.05.2018 у звязку з клопотанням позивача.

Ухвалою від 14.05.2018 року оголошено перерву у судовому засіданні до 30.05.2018 для подання додаткових доказів.

Суд, заслухавши вступне слово позивача та представника відповідача, зясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Обставини справи.

26.10.2017 ОСОБА_1 звернулася до Бориславської міської ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, до якої долучила декларацію від 26.10.2017, довідки від управління праці та соціального захисту населення Рівенської районної адміністрації про отримання допомог, довідки від управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради про отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям за попередній період, довідки від Бориславського міського центру зайнятості, витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

01.12.2017 року Бориславською міською радою прийнято рішення про призначення допомоги сім`ям з дітьми гр. ОСОБА_3

11.12.2017 Управлінням праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради винесено повідомлення №4200 про відмову в наданні державної соціальної допомоги у звязку з тим, що у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищу (21 кв. метр на одного члена сім'ї та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

06.03.2018 Головним державним соціальним інспектором О. Новосад проведено перевірку державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям та встановлено, що ОСОБА_1 надала недостовірну інформацію про майновий стан, внаслідок чого виникла переплата за період з 01.11.2016 по 30.04.2017, з 01.05.2017 по 31.10.2017.

07.03.2018 Управлінням праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради винесено повідомлення №343 про відшкодування надміру виплачених державних коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, а саме гр. ОСОБА_1

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Реалізація конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім'ям здійснюється відповідно до Закону України від 01.06.2000 року № 1768-III "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" (далі - Закон).

Відповідно до ст. 1 Закону, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям (далі - державна соціальна допомога, допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

Порядок надання такої допомоги регламентується ст. 4 Закону та передбачає, що до заяви про надання державної соціальної допомоги, яка подається уповноваженим представником сім'ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради додаються: документ, що посвідчує особу, довідка про склад сім'ї, декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім'ї, довідка про наявність та розмір земельної частки (паю), довідка встановленої форми про безпосередню участь особи в антитерористичній операції.

Призначення і виплата допомоги здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Місцеві державні адміністрації для мети цього Закону мають право користуватися всіма офіційними джерелами інформації, в тому числі й інформацією органів доходів і зборів.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 перебуває на обліку як безробітна в Бориславському МЦЗ з 17.10.2017 року, що підтверджується довідкою №1634 від 18.10.2017. (а.с.15).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 повторно звернулася з заявою до Управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради 26.10.2017 року щодо отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям на склад сім'ї з двох осіб: ОСОБА_1 (заявник), ОСОБА_4 (син) та долучила копії декларації про доходи та майновий стан, довідки від управління праці та соціального захисту населення про отримання допомог, довідки від управління праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради про отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям за попередній період, довідки від Бориславського міського центру зайнятості, витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Проте, Головним державним соціальним інспектором О. Новосад проведено перевірку державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям та встановлено, що ОСОБА_1 надала недостовірну інформацію про її майновий стан.

Відповідач дійшов висновку про порушення, допущені ОСОБА_1В під час звернень за призначенням соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, а саме, у розділі III Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (форма Декларації затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 204 від 22.07.2003 року), остання зазначила два житлових приміщення загальною площею 73,7 кв.м., що належать заявниці, проте не повідомила про це працівникам Управління при попередніх зверненнях.

Оскільки в сім'ї заявниці є двоє чоловік (заявниця і її син ОСОБА_4), то загальна площа житла перевищує встановлені абз. 6 п.10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 р. № 250 „Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям".

Отже, за висновками Управління, позивачка приховала, або навмисно подала недостовірні дані про майновий стан у III розділі Декларації про житлові приміщення, що перебувають у власності або володінні членів сім'ї при зверненні за допомогою із заявою від 26.10.2017 року та відповідним пакетом документів.

На цій підставі відповідачем було зроблено висновок, що призначення та виплата державної соціальної допомоги за період з 01.11.2016 по 30.04.2017, з 01.05.2017 по 31.10.2017 були не законними та підлягають поверненню, оскільки, відповідно до п. п. 12, 28 Порядку, якщо сім'я приховала або навмисно подала недостовірні дані про доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та на визначення її розміру, виплата такої допомоги припиняється, визначається обсяг надміру виплачених коштів та встановлюються строки їх повернення.

Згідно з ст. 7 Закону України від 01.06.2000 №1768-ІІІ "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" державна соціальна допомога не призначається, зменшується її розмір або припиняється у випадках, коли: працездатні члени малозабезпеченої сім'ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах І-ІV рівнів акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за інвалідами І групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, за інвалідами II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги); з'ясовано, що малозабезпечена сім'я має додаткові джерела для існування, а також хто-небудь із її складу протягом 12 місяців перед зверненням за наданням державної соціальної допомоги здійснив покупку або оплатив послуги на суму, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім'ї; у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 квадратний метр на одного члена сім'ї та додатково 10,5 квадратного метра на сім'ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

За наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті, державна соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо: у складі сім'ї є інвалід; у малозабезпеченій багатодітній сім'ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах І-ІV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років); неможливість отримання будь-яких джерел для існування пов'язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім'ї.

Рішення про призначення державної соціальної допомоги у таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, яка звернулася за призначенням такої допомоги. Призначена державна соціальна допомога може бути зменшена до 50 відсотків її розміру у разі невикористання сім'єю можливостей знаходження додаткових джерел для існування.

Умови за якими соціальна допомога не призначається, а також випадки, за якими допомогу може бути призначено, встановлено і у п. 10 Порядку (постанова КМУ від 24.02.2003 № 250). Ці норми є аналогічними тим, що передбачені у ст. 7 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям". Зокрема у пункті 10 Порядку зазначено, що за наявності обставин, державна соціальна допомога може бути призначена органом соціального захисту населення на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад або утворених ними комісій.

Пунктом 28 постанови КМУ від 24.02.2003 року № 250 Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, зокрема передбачено припинення органами праці та соціального захисту населення виплати державної соціальної допомоги, якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти.

Зі змісту вказаної норми випливає, що основною підставою для скасування виплати соціальної допомоги та стягнення надміру виплачених коштів такої допомоги, є приховання або навмисне подання недостовірних даних про доходи та майновий стан сім'ї отримувача допомоги.

Згідно з п.10 Порядку соціальна допомога не призначається у разі, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є друга квартира (будинок), за умови, що загальна площа житла перевищує 21 м.кв. на одного члена сім'ї та додатково 10,5 м.кв. на сім'ю.

Судом встановлено, що позивачу належить квартира АДРЕСА_1 загальною площею 29,6 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок) (а.с.20) та житловий будинок в с. Поляни по вул. Лесі Українки,97 Березнівського району Рівненської області, площею 44,2 кв.м. на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.21). Відтак, загальна площа житла, що належить ОСОБА_1 становить 73,8 м.кв., що перевищує встановлені абз.6 п.10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

З огляду на викладене, враховуючи те, що обставини викладені позивачем в обґрунтування позову не знайшли своє підтвердження, суд приходить до висновку, що Управлінням праці та соціального захисту населення Бориславської міської ради правомірно відмовлено позивачу у наданні допомоги малозабезпеченим сім`ям, а відтак, слід відмовити у задоволенні позовних вимог.

Щодо відшкодування матеріальних та моральних збитків.

Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Зі змісту цієї норми випливає, що основною умовою такого розгляду є те, що моральна шкода повинна бути заподіяна (похідною) протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин.

Проте, позивач не надав суду жодних переконливих доказів на підтвердження причинного зв'язку між бездіяльністю відповідача та завданням моральної шкоди (у вигляді розладів здоров'я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань, тощо).

Сам лише факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної чи матеріальної шкоди.

Відтак, судом не встановлено порушень прав позивача зі сторони відповідача, з якими пов'язується відшкодування моральної шкоди, тому слід відмовити у цій частині позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

В порядку ст.139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Бориславської міської ради про зобовязання вчинити дії, відшкодувати моральну та матеріальну шкоду, - відмовити.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 07.06.2018 року.

Суддя Карп`як О.О.