Справа № 160/664/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 червня 2018 року

м. Київ

справа №160/664/16-а

адміністративне провадження №К/9901/44433/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Коваленко Н.В.., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Локачинського районного суду Волинської області від 16.01.2017р. (суддя - Кідиба Т. О.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2017р. (судді - Матковська З. М., Бруновська Н. В., Каралюс В. М.) у справі за позовом ОСОБА_2 до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

У грудні 2016р. позивач звернувся до суду з позовом до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження розміру пенсії в десять прожиткових мінімумів встановлених для осіб, які втратили працездатність, при перерахунку пенсії за вислугу років;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01.12.2016р. та виплату без обмеження її розміру в десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що обмеження розміру пенсії є протиправним і таким, що порушує його право на соціальний захист.

Крім того, на думку позивача максимальний розмір, встановлений законом України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014р., не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначалася до набрання чинності цього Закону.

Постановою Локачинського районного суду Волинської області від 16.01.2017р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2017р. позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо обмеження розміру пенсії в десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, при перерахунку пенсії за вислугу років позивачу на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-92 вих. від 12.02.2016р.

Зобов'язано відповідача здійснити з 16.06.2016р. перерахунок та виплату позивачу пенсії відповідно до виконавчого листа Локачинського районного суду Волинської області від 11.10.2016р. без обмеження її розміру в десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу без обмеження її розміру в десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, за період з 01.01.2016р. по 15.06.2016р. включно залишено без розгляду у зв'язку з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

З ухваленими у справі судовими рішеннями не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на те, що здійснюючи перерахунок пенсії позивача на підставі норм законодавства, чинних на дату звернення позивача за перерахунком пенсії, відповідач діяв правомірно.

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач просив залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач з лютого 2001 року перебуває на обліку у відповідача як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону №1789 -ХІІ від 12.07.2001р.), виходячи з розрахунку 90% від середнього місячного заробітку за відповідною посадою.

Позивач у червні 2016 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Листом відповідача від 16.06.2016р. позивача повідомлено про відмову у проведенні такого перерахунку.

Постановою Локачинського районного суду Волинської області від 26.07.2016р. дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії визнано протиправними. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з 01.01.2016р. відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону №1789-ХІІ від 12.07.2001 року) в розмірі 90% від розміру його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Волинської області №18-92 вих. від 12.02.2016р.

На виконання вказаної постанови Локачинським районним судом Волинської області 11.10.2016р. видано виконавчий лист.

Відповідачем при проведенні перерахунку пенсії позивачу на виконання постанови Локачинського районного суду Волинської області від 26.07.2016р. розмір пенсії обмежено десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність.

Позивач 29.11.2016р. звернувся із заявою до відповідача з проханням провести перерахунок його пенсії без обмеження десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність.

Листом відповідача від 08.12.2016р. позивача повідомлено про відмову у проведенні такого перерахунку з посиланням на абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14 жовтня 2014 року, відповідно до якого, тимчасово, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законом) не може перевищувати десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що становить 10 740 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що на момент виходу позивача на пенсію граничний розмір призначеної пенсії жодним законодавчим актом не обмежувався. При цьому, оскільки при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, позивач має право на перерахунок пенсії без обмеження її максимального розміру.

При цьому суди посилались на те, що відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, максимальний розмір, пенсії, в тому числі перерахованої за правилами Закону України «Про прокуратуру» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів доходів громадян, установлених для осіб, які втратили працездатність. Проте, згідно пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» правова норма, якою встановлено обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ним чинності.

З такими висновками судів попередніх інстанцій колегія суддів не погоджується з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, в ході розгляду справи судами встановлено, що позивачу призначено пенсію на підставі Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону № 1789-XII від 05.11.1991р.)

Статтею 50-1 цього закону (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплат до надбавок окремих категорій осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

З 15.07.2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, статтею 86 якого передбачено аналогічні тимчасові обмеження максимального розміру пенсії.

Такі положення закону у спірний період діяли, неконституційними не визнавались і підлягали застосуванню відповідними суб'єктами в тому числі пенсійними органами під час перерахунку та виплати пенсій.

Крім того, постанова Локачинського районного суду Волинської області від 26.07.2016р. не містить висновків та рішення щодо перерахунку пенсії позивача без обмеження її максимальним розміром.

За таких обставин висновки судів щодо протиправності дій відповідача при перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії та обмеження її виплати у 2016 року максимальним розміром не можна визнавати обґрунтованим.

Посилання позивача на положення пункту 2 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» також не можна визнати обґрунтованими, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що приймаючи рішення про перерахунок пенсії відповідач керувався чинними на той час положеннями Закону України «Про прокуратуру», якими не передбачено, що такі обмеження не застосовуються до пенсіонерів, пенсії яким призначено до набрання ним чинності.

Верховним Судом уже висловлювалась подібна правова позиція, щодо застосування Закону України «Про прокуратуру» у спірних правовідносинах (постанова від 22 травня 2018 року справа № 205/8204/16-а).

Відповідно до частини 1 статті 351 КАС України, підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини 3 цієї статті неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Таким чином, оскільки судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Касаційну скаргу Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області - задовольнити.

Постанову Локачинського районного суду Волинської області від 16.01.2017р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2017р. у даній справі - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Локачинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Н.В.Коваленко

В.М. Кравчук