Справа № 826/14693/17
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

представника позивача - Марієна І.С.

представника відповідача - Грімової Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Національної поліції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом Всеукраїнської громадської організації "Комітет конституційно-правового контролю України" до Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Всеукраїнська громадська організація "Комітет конституційно-правового контролю України" (далі - позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Національної поліції України (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у ненаданні запитаної інформації та невиконанні вимог, передбачених пунктом 4 Порядку сприяння проведенню громадської експертизи діяльності органів виконавчої влади, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2008 року №976 (далі - Порядок № 976) та зобов'язання відповідача повторно розглянути запит на проведення громадської експертизи Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» (вих. №201/3-17 від 31 серпня 2017 року) та у повному обсязі виконати вимоги, передбачені пунктом 4 Порядку №976; стягнення з відповідача компенсації витрат на правову допомогу у сумі 2400 грн.

Окружний адміністративний суд міста Києва своїм рішення від 28 лютого 2018 року

позов задовольнив.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2018 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції безпідставно не враховано його доводи про те, що предмет та мета, зазначені в запиті позивача, суперечать законодавству, є незрозумілими, абсолютно загальними, такими, що не співвідносяться з документами, які запитувались інститутом громадського суспільства, а також те, що надання окремих запитуваних документів виходить поза межі компетенції Національної поліції України.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу в якому зазначив, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки не містить жодного належного та допустимого доказу правомірності дій відповідача, не містить юридично обґрунтованого посилання на норми матеріального та процесуального права, які на думку апелянта були порушені судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 31 серпня 2017 року позивач звернувся до Голови Національної поліції України із запитом на проведення громадської експертизи №201/3-17, в якому просив, зокрема, надати належним чином засвідчені документи та інші матеріали, необхідні для проведення громадської експертизи, а саме:

- перелік вакантних посад державної служби та поліцейських в апараті Національної поліції України та її територіальних органах, з вказанням терміну існування вакантної посади;

- структуру Національної поліції України;

- розпорядок роботи апарату Національної поліції України;

- публічний звіт Голови Національної поліції України за 2016 рік;

- висновки щодо результатів оцінювання службової діяльності посадових осіб та службових осіб Національної поліції України та накази про їх затвердження;

- графік (план) проведення конкурсу на зайняття посад державної служби та конкурсу на службу в органи поліції, зі вказанням назв вакантних посад;

- склад Конкурсної комісії з проведення конкурсу на зайняття посад державної служби в Національній поліції України з питань державної служби та копію наказу, яким його затверджено; склад поліцейських комісій апарату Національної поліції України та її територіальних органах (м. Київ, Київська область);

- копії протоколів засідань Конкурсної комісії з проведення конкурсу на зайняття посад державної служби в Національній поліції України та проведення конкурсу на службу в органи поліції за період з 01 січня 2017 року по 31 серпня 2017 року;

- оголошення про проведення конкурсу на зайняття вакантних посад державної служби в Національній поліції України та проведення конкурсу на службу в органи поліції за період з 01 січня 2017 року по 31 серпня 2017 року;

- прізвища, імена та по-батькові посадових та службових осіб апарату Національної поліції України та керівників територіальних органів Національної поліції України, з вказанням їх номерів телефонів та адрес електронної пошти;

- посадові інструкції посадових та службових осіб Національної поліції України;

- прізвища, імена та по-батькові осіб, які виконують функції адміністратора під час проведення конкурсного відбору на зайняття вакантних посад державної служби в Національної поліції України та конкурсу на службу в органи поліції;

- копії аудіозаписів аудіофіксації засідань Конкурсної комісії з проведення конкурсу на зайняття посад державної служби в Національній поліції України та конкурсу на службу в органи поліції за період з 01 січня 2017 року по 31 серпня 2017 року (у разі їх проведення).

За результатами розгляду вказаного запиту відповідачем надано відповідь №9696/02/12-2017 від 07 вересня 2017 року, якою позивачу відмовлено в проведенні громадської експертизи діяльності поліції, оскільки до запиту не долучено копії рішення про її проведення. При цьому зазначено, що Національна поліція України готова сприяти у проведенні такої експертизи в тому випадку, коли запит відповідатиме вимогам пункту 3 Порядку №976.

Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача, звернувся до суду з адміністративним позовом.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Абзацом 1 пункту 3 Порядку №976 передбачено, що орган виконавчої влади сприяє інституту громадянського суспільства у проведенні громадської експертизи у разі надходження від нього письмового запиту із зазначенням: його найменування, відомостей про легалізацію, місцезнаходження та електронної адреси (за наявності); предмета і мети громадської експертизи; переліку документів та інших матеріалів, необхідних для проведення громадської експертизи (далі - матеріали); адреси, за якою надсилається відповідь на запит, або прізвища, ім'я та по батькові особи, уповноваженої одержати таку відповідь, її контактного телефону і електронної адреси (за наявності).

Тобто, законодавцем передбачено вичерпні та обов'язкові вимоги до письмового запиту щодо проведення громадської експертизи, які включають у себе необхідність зазначення переліку документів та інших матеріалів, необхідних для проведення громадської експертизи.

Відповідно до п. 4 Порядку орган виконавчої влади після надходження від інституту громадянського суспільства, громадської ради письмового запиту щодо проведення громадської експертизи: 1) видає у тижневий строк наказ (розпорядження) про проведення такої експертизи і заходів, пов'язаних з підготовкою матеріалів, із зазначенням прізвища, ім'я, по батькові та посади особи (осіб), відповідальної (відповідальних) за забезпечення взаємодії з інститутом громадянського суспільства, громадською радою, зміст якого доводить до відома інституту громадянського суспільства, громадської ради, що ініціює проведення громадської експертизи, протягом трьох днів з моменту його видання; 2) утворює у разі потреби робочу групу для підготовки матеріалів із залученням представників інституту громадянського суспільства, громадської ради, що ініціює проведення громадської експертизи; 3) розміщує у тижневий строк інформацію про надходження запиту щодо проведення громадської експертизи, текст наказу (розпорядження) та заходи, здійснені органом виконавчої влади з метою сприяння її проведенню, на власному веб-сайті; 4) подає інституту громадянського суспільства, громадській раді матеріали або завірені в установленому порядку їх копії чи надсилає їх в електронній формі протягом п'яти робочих днів з моменту видання наказу (розпорядження) про проведення громадської експертизи. У разі коли запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк надання матеріалів може бути продовжено до 20 робочих днів.

У проведенні громадської експертизи може бути відмовлено у разі, коли її предмет та мета суперечать законодавству, виходять за межі компетенції відповідного органу виконавчої влади або коли запит щодо проведення громадської експертизи не відповідає вимогам, визначеним пунктом 3 цього Порядку. В такому разі орган виконавчої влади у тижневий строк після надходження запиту повідомляє інституту громадянського суспільства, громадській раді про відмову у проведенні громадської експертизи з чітким обґрунтуванням і зазначенням підстав для відмови.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що видання наказу (розпорядження) про проведення громадської експертизи можливе, зокрема, за умови, коли запит щодо проведення громадської експертизи відповідає вимогам, визначеним пунктом 3 Порядку.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивачем разом із запитом №201/3-17 від 31 серпня 2017 року подано також: копію свідоцтва про державну реєстрацію Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України»; копію свідоцтва про реєстрацію об'єднання громадян - Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» від 21 вересня 2007 року №2750; відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30 серпня 2017 року.

Тобто, при зверненні з письмовим запитом до Національної поліції України позивачем виконано вимоги пункту 3 Порядку №976 в частині надання інформації про найменування інституту громадянського суспільства, відомостей про його легалізацію, місцезнаходження та електронної адреси; предмета і мети громадської експертизи; адреси, за якою надсилається відповідь на запит.

Проте, листом №9696/02/12-2017 від 07 вересня 2017 року було відмовлено позивачу в проведенні громадської експертизи діяльності поліції з підстав того, що до запиту не долучено копії рішення про її проведення.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно положень Порядку №976 обов'язок щодо подання копії такого рішення покладено виключно на громадську раду.

Згідно Типового положення про громадську раду при міністерстві, іншому центральному органі виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласній, Київській та Севастопольській міській, районній, районній у мм. Києві та Севастополі державній адміністрації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 2010 р. №996, громадська рада - є тимчасовим консультативно-дорадчим органом, утвореним для сприяння участі громадськості у формуванні та реалізації державної політики.

Водночас, громадське об'єднання - це добровільне об'єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів (частина 1 статті 1 Закону України «Про громадські об'єднання»).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ототожнення відповідачем позивача із громадською радою є безпідставним та необґрунтованим, а відтак і відмова у наданні відповіді на письмовий запит з підстав ненадання позивачем копії рішення про проведення громадської експертизи, є протиправною, оскільки обов'язок щодо подання копії такого рішення згідно положень Порядку №976 покладено саме на громадську раду, а не на позивача.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими твердження апелянта про те, що ні предмет експертизи ні її мета, зазначені у запиті позивача не відповідають чинному законодавству України, яке вичерпно врегульовує перелік завдань, функцій та повноважень Національної поліції України, що є порушенням п.3 Порядку №976, оскільки відповідачем конкретно не зазначено у чому саме полягає така суперечність, а посилання на незрозумілість співвідношення мети та предмету запиту з витребуваною у ньому інформацією, не є підставою для відмови у проведенні громадської експертизи.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав стверджувати, що відповідачем було вчинено протиправну бездіяльність та порушено законні права та інтереси позивача, на чому вірно наголосив суд першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Національної поліції України - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 13.06.2018 року.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев