Справа № 803/551/18
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року ЛуцькСправа № 803/551/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф. А.,

при секретарі судового засідання Литвиненко І. П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВПМК-Трейд» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВПМК-Трейд» (надалі ТзОВ «ВПМК-Трейд», позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (надалі ГУ ДФС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.03.2018 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 30.03.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДФС у Волинській області в період з 14.02.2018 року по 20.02.2018 року було проведено фактичну перевірку АЗС №7, яка розташована за адресою Волинська обл., Маневицький р-н., смт. Колки, вул. Грушевського, 1, субєкта господарської діяльності ТзОВ «ВПМК-Трейд», за результатами якої складено акт перевірки від 20.02.2018 року (бланк 001240), у якому зроблено висновок про оприбуткування позивачем готівкових коштів не в повній сумі фактичних надходжень в касових книгах відокремленого підрозділу на підставі фіскальних звітних чеків РРО на загальну суму 1 931,98 грн. На підставі вказаного акту перевірки, відповідачем 14.03.2018 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 9 659,90 грн.

Також, в період з 14.02.2018 року по 20.02.2018 року відповідачем було проведено фактичну перевірку АЗС №8, яка розташована за адресою Волинська обл., м. Рожище, вул. Селянська, 25, субєкта господарської діяльності ТзОВ «ВПМК-Трейд», за результатами якої складено акт перевірки від 20.02.2018 року (бланк 001238), у якому зроблено висновок про оприбуткування позивачем готівкових коштів не в повній сумі фактичних надходжень в касових книгах відокремленого підрозділу на підставі фіскальних звітних чеків РРО на загальну суму 4 845,36 грн. На підставі вказаного акту перевірки, відповідачем 14.03.2018 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 24 226,80 грн.

Позивач не погоджується із висновками, викладеними в актах перевірок та оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях з тих підстав, що згідно підпункту 80.2.4. пункту 80.2. статті 80 Податкового кодексу України (надалі ПК України) у відповідача не було підстав для видання наказів від 09.02.2018 року №689 та від 09.02.2018 року №690 (згідно яких призначено перевірку АЗС №7 та АЗС №8 відповідно). Також позивач вважає, що акти фактичних перевірок від 20.02.2018 року (бланк №001240) та від 20.02.2018 року (бланк 001238) не зареєстровані у встановлений строк відповідно до пункту 86.5. статті 86 ПК України.

Крім цього вказує на те, що в період, який перевірявся, до 05.01.2018 року діяло Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене Постановою правління НБУ від 15.12.2004 року №637 (надалі Положення №637), а з 05.01.2018 року діє Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене Постановою правління НБУ від 29.12.2017 року №148 (надалі Положення №148). Вважає протиправним застосування відповідачем до встановлених перевіркою порушень за весь перевірений період лише Положення №148 в частині норми щодо оприбуткування готівки в касах, так як згідно цього положення оприбуткуванням є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі фіскальних звітних чеків. В той же час, як Положенням №637 встановлено, що оприбуткуванням є здійснення обліку готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО.

Враховуючи вищевикладене просить позов задовольнити.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву позовних вимог не визнав та просив відмовити в задоволенні адміністративного позову. У відзиві вказав, що фактична перевірка по двох відокремлених підрозділах позивача проведена на підставі підпункту 80.2.4. пункту 80.2. статті 80 ПК України, у звязку з тим, що згідно баз даних системи зберігання і збору даних РРО (надалі СЗЗД РРО) для ДПС України ТзОВ «ПМК-Трейд» по РРО фіскальний № зареєстрований на ГО АЗС №7 не передано електронні копії фіскальних звітних чеків за робочі дні 18.07.2017 року та 24.09.2017 року, а по РРО фіскальний № зареєстрований на ГО АЗС №8 електронну копію фіскального звітного чека №1677 за 20.07.2017 року було передано 21.07.2017 року.

Щодо реєстрації актів перевірки, то згідно пункту 86.5 статті 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Представник відповідача вказує, що акти перевірок від 20.02.2018 року бланк 001240 та бланк 001238 були зареєстровані в журналі реєстрації актів перевірок ГУ ДФС у Волинській області на наступний робочий день після закінчення перевірки 21.02.2018 року за №2739/03-20-14-05/40768381 та №2921/03-20-14-05/40768381 відповідно.

Проведеними перевірками встановлено порушення вимог пунктів 5,11 розділу 2 Положення №148, пунктів 2.2, 2.6 Положення №637 (яке було чинне на момент вчинення правопорушення), а саме: оприбуткування готівкових коштів не в повній сумі фактичних надходжень в касових книгах відокремлених підрозділів (АЗС №7 та АЗС №8) на підставі фіскальних звітних чеків РРО на загальну суму 1 931,98 грн. та 4 845,36 грн. відповідно. Під час перевірок повноти та своєчасності оприбуткування готівкових коштів в касових книгах з даними фіскальних звітних чеків встановлено розбіжності між сумами видачі готівки по фіскальних звітних чеках та сумами оприбуткованими в касових книгах відокремлених підрозділів в день їх фактичного отримання. Тобто, підприємством не дотримано вимоги положення щодо обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касових книгах.

Позивач у відповіді на відзив не погоджується з твердженнями представника відповідача щодо неподання в установлений строк копій фіскальних звітних чеків за робочі дні 18.07.2017 року та 24.09.2017 року та в обґрунтування цього посилається на наступне.

Згідно записів в Книзі обліку розрахункових операцій (надалі КОРО) на РРО №р/1 в ОСОБА_3 4 «Облік ремонтів, робіт з технічного обслуговування і перевірок конструкції та програмного забезпечення РРО»:

- 18.07.2017 року 23:55 cистема ПЕОМ заблокована антивірусом. Відновлення роботи ПЕОМ віддаленим доступом. Z-547 Вик. 19.07.2017 року 01:35;

- 24.09.2017 року 23:10 несправність блока живлення. Заміна блока живлення. Z-617 Вик. 25.09.2017 року 00:41.

Дані записи підтверджені Z-звітами та штампами сервісного центру ПП «Ківер-Плюс». Тобто, не передання електронних АЗС №7 електронних копій фіскальних звітних чеків було викликано технічною несправністю РРО та подальшим техобслуговуванням, про що зроблено запис в КОРО на РРО №р/1.

Позивач також заперечує порушення АЗС №8 терміну передачі електронної копії фіскального звітного чека №1677 за 20.07.2017 року. В обґрунтування правомірності своїх дій зазначає, що згідно довідки Рожищенської філії ПАТ «Волиньобленерго» від 21.07.2017 року №05/26-607 «в звязку з несприятливими погодними умовами було аварійне відключення лінії 10кВ, що живить АЗС в м. Рожище по вул. Селянській, 25, з 23:07 20.07.2017 року до00:35 21.07.2017 року». Ця довідка вклеєна у КОРО на РРО №р/1.

Також у відповіді на відзив ТзОВ «ВПМК-Трейд» наголошує згідно Положення №637 (яке діяло в періоді, що перевірявся, до 05.01.2018 року) у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використання РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Жодних зауважень до ведення КОРО на РРО №р/2 на АЗС №7 та до ведення КОРО на РРО №р/2 на АЗС №8 під час проведення перевірки не виникло. Тому позивач вважає, що посилання відповідача на встановлення розбіжності між сумами видачі готівки по фіскальних звітних чеках та сумами оприбуткованими в касових книгах є безпідставними.

25.04.2018 року відповідач надав заперечення на відповідь на відзив, де вказує, що згідно пункту 16 частини 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобовязані: у разі виявлення несправностей реєстратора розрахункових операцій, а також пошкодження засобів контролю протягом робочого дня, в якому виявлено несправності чи пошкодження, письмово або засобами електронного звязку в довільній формі повідомити центр сервісного обслуговування, а також протягом двох робочих днів після дня виявлення несправностей чи пошкодження письмово або засобами електронного звязку в довільній формі повідомити про це контролюючий орган, у якому субєкт господарювання зареєстрований платником податків. Платником про факти несправності РРО по АЗС №7 та АЗС №8, відповідно до вищезазначеної норми, податковий орган не повідомлялось.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та у заявах по суті справи, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засідання проти задоволення позовних вимог заперечив, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та у запереченні на відповідь на відзив, просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що посадовими особами ГУ ДФС у Волинській області проведені фактичні перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства ТзОВ «ВПМК-Трейд» відповідно до наказів про проведення фактичних перевірок:

- від 09.02.2018 року №689 (щодо заправочної станції (АЗС) №7 за адресою:Маневицький р-н., смт. Колки, вул. Грушевського, буд. 1), направлення на перевірку від 09.02.2018 року №000695 та №000696;

- від 09.02.2018 року №690 (щодо заправочної станції (АЗС) №8 за адресою: Рожищенський р-н., м. Рожище, вул. Селянська, буд. 25), направлення на перевірку від 09.02.2018 року №000697 та № 000698.

За наслідками проведених перевірок складено наступні акти:

1) від 20.02.2018 року, реєстраційний №2739/03-20-14-05/40768381 (бланк 001240);

2) від 20.02.2018 року, реєстраційний №2921/03-20-14-05/40768381 (бланк 001238).

За результатами проведеної фактичної перевірки заправочної станції (АЗС) №7 посадовими особами ГУ ДФС у Волинській області складено акт перевірки від 20.02.2017 року (бланк 001240) (а. с. 145-148), в якому зроблений висновок про порушення ТзОВ «ВПМК-Трейд» пунктів 5, 11 розділу 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 29.12.2017 року №148 (далі Положення №148), пунктів 2.2, 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року №637 (далі Положення № 637), а саме: оприбуткування готівкових коштів не в повній сумі фактичних надходжень в касових книгах відокремленого підрозділу на підставі фіскальних звітних чеків РРО на загальну суму 1 931,98 грн. (додаток до акта перевірки а. с. 147).

За результатами проведеної фактичної перевірки заправочної станції (АЗС) №8 посадовими особами ГУ ДФС у Волинській області складено акт перевірки від 20.02.2017 року (бланк 001238) (а. с. 149-152), в якому зроблений висновок про порушення ТзОВ «ВПМК-Трейд» пунктів 5, 11 розділу 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 29.12.2017 року №148 (далі Положення №148), пунктів 2.2, 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року №637 (далі Положення № 637), а саме: оприбуткування готівкових коштів не в повній сумі фактичних надходжень в касових книгах відокремленого підрозділу на підставі фіскальних звітних чеків РРО на загальну суму 4 845,36 грн. (додаток до акта перевірки а. с. 151).

З актами перевірки директор підприємства ознайомився та підписав їх, зазначивши в пунктах 4.1 про подання у встановленому законом порядку заперечень на акти, у звязку з наявністю зауважень до висновків, зазначених в актах. (а. с. 146 зворот, 150 зворот).

27.02.2018 року ТзОВ «ВПМК-Трейд» на вищезазначені акти подало заперечення до відповідача (а. с. 12-15). Листами від 07.03.2018 року №3693/10/03-20-14-05-11 та №3694/10/03-20-14-05-11 заперечення залишено без задоволення, а висновки вказаних актів перевірок без змін (а. с. 16-21).

На підставі актів перевірок ГУ ДФС у Волинській області винесено податкові повідомлення-рішення від 14.03.2018 року № та №, якими до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції (штраф) в сумі 9 659,90 грн. та 24 226,80 грн. відповідно (а. с. 22,23).

Надаючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає, що оскаржуване рішення, прийняте ГУ ДФС у Волинській області як субєктом владних повноважень, а тому при вирішенні даного спору воно перевірялось судом на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших обєктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з пунктами 80.1., 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, в тому числі: «неподання субєктом господарювання в установлений законом строк обовязкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками» (пункт 80.2.4).

Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови предявлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити субєкта (прізвище, імя, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або обєкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити субєкта (прізвище, імя, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса обєкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непредявлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або предявлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки, при цьому, якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами. Позови платників податків, спрямовані на оскарження дій контролюючих органів при проведенні перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. Саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе, водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.04.2018 року в справі №826/12612/17.

Тобто, згідно з правовою позицією Верховного Суду, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Відтак, з огляду на наведене, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки.

В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Також, при предявленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується сторонами, службовими особами органу державної фіскальної служби, перед початком проведення перевірки предявлено службові посвідчення та направлення на перевірки та вручено копії наказів про проведення фактичної перевірки (накази Головного управління ДФС у Волинській області від 09.02.2018 року №689, №690; направлення на перевірку від 09.02.2018 року №000695, №000698, №000697, №000698). Директор ТзОВ «ВПМК-Трейд» підтвердив своїм підписом факт предявлення йому зазначених вище документів на АЗС №7, тобто допустив представників контролюючого органу до проведення перевірки та був ознайомлений з її результатами без заперечень. Старший оператор ОСОБА_4 підтвердив своїм підписом факт предявлення йому зазначених вище документів на АЗС №8, тобто допустив представників контролюючого органу до проведення перевірки та був ознайомлений з її результатами без заперечень.

Тому, при організації та проведенні фактичної перевірки відповідачем вимог ПК України не порушено.

Згідно пункту 86.1, 86.5 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності). Підписання акта (довідки) здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу. У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобовязаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Судом встановлено, що акти проведених перевірок були зареєстровані в журналі реєстрації актів перевірок ГУ ДФС у Волинській області на наступний робочий день після закінчення перевірок 21.02.2018 року. Тобто, відповідачем не порушено порядок оформлення результатів перевірок. Також позивачем подано у строк заперечення на акти, у задоволенні яких відповідачем було відмовлено.

Рішення про визначення грошових зобовязань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків, тобто на підставі вже розглянутих заперечень, відповідач і прийняв оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Згідно із пунктами 1, 6, 9 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобовязані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; забезпечувати зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок протягом трьох років після їх закінчення; щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій.

На виконання вимог Закону України «Про Національний банк України» з метою удосконалення та приведення у відповідність до вимог нормативно-правових актів України Правління Національного банку України затвердило Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні.

Згідно постанови Правління НБУ від 15.12.2004 року №637 «Про затвердженій Положення про ведення касових операцій у національній валюті України» (втратило чинність 05.01.2018 року):

2.2. Підприємства (підприємці) здійсняють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійсняють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.

Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

2.6. Уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Таким чином, системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у КОРО. Тобто, виконання цих дій в сукупності може свідчити про належне оприбуткування готівкових коштів.

Згідно постанови Правління НБУ від 29.12.2017 року № 148 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті України» (вступило в дію 05.01.2018 року):

5. Субєкти господарювання здійснюють розрахунки готівкою між собою і фізичними особами через касу як коштами, одержаними як готівкова виручка, так і коштами, одержаними із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Субєкти господарювання здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

11. Готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки у повній сумі. Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств/відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги/застосуванням РРО та КОРО (у разі застосування КОРО без застосування РРО), є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів/фіскальних звітних чеків (або даних розрахункових квитанцій).

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у касовій книзі. Тобто, виконання цих дій в сукупності може свідчити про належне оприбуткування готівкових коштів.

З аналізу даних норм можна зрозуміти, що до 05.01.2018 року субєкт господарювання оприбутковував готівку у КОРО, а з 05.01.2018 року він повинен був це робити у касовій книзі.

З матеріалів справи вбачається, що перевіркою встановлено недотримання вимоги положення щодо обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі відповідно до пунктів 5, 11 розділу 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 29.12.2017 року №148. Жодних зауважень до ведення книги обліку розрахункових операцій на РРО №р/2 на АЗС №7 та до ведення книги обліку розрахункових операцій на РРО №р/2 на АЗС №8 у перевіряючи не було. ОСОБА_3 2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» вищезазначених книг ОРО встановлено, що готівкові кошти на АЗС №7 та АЗС №8 належним чином щоденно оприбутковувались у повній сумі їх фактичних надходжень на підставі фіскальних звітних чеків РРО.

Актами перевірки встановлено оприбуткування готівкових коштів не в повній сумі фактичних надходжень у касових книгах на підставі фіскальних звітних чеків РРО на загальну суму 1 931,98 грн. (АЗС №7) та 4 845,36 грн. (АЗС №8). Дані суми взяті за порушення, зафіксовані ще з листопада 2017 року (а. с. 147, 151). Тобто, відповідач помилково застосував Положення №148 до операцій по оприбуткуванню за період з листопада 2017 року по 5 січня 2018 року.

Отже, у звязку з тим що правовідносини з оприбуткування готівки в касах підприємств до 05.01.2018 року регулювались Положенням №637, ГУ ДФС у Волинській області неправомірно винесло податкові повідомлення-рішення щодо ТзОВ «ВПМК-Трейд».

Згідно зі статті 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах та відповідно до законів України. Органи державної влади, їх посадові особи відповідно до статті 19 Конституції зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 58 Конституції визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. Суть зворотної дії нормативно-правових актів у часі полягає в тому, що їх юридична обовязковість поширюється на правовідносини, які виникли до набрання цими нормативно-правовими актами чинності.

У рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з втратою ним чинності, тобто до події, факту - застосовується той закон або інший нормативно правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, Положення №148 не має зворотної дії в часі, тому ТзОВ «ВПМК-Трейд» правомірно було проведено оприбуткування готівки у книгах обліку розрахункових операцій, до яких під час перевірки у посадових осіб ГУ ДФС у Волинській області зауважень не виникло.

Виходячи із проаналізованих положень, проаналізувавши акти фактичних перевірок, суд приходить до висновку, що у звязку з помилковим застосуванням вимог ще нечинного нормативно-правового акту (який не має зворотної сили в часі) до діяльності субєкта господарювання з оприбуткуваня готівки за період з листопада 2017 року до 05 січня 2018 року, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

У пункті 29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, повязаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірності винесення податкових повідомлень-рішень від 14.09.2018 року №, №, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» затвердженого постановою Правління Національного банку України №637 від 15.12.2004 року, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, винесені Головним управлінням ДФС у Волинській області 14.03.2018 року.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВПМК-Трейд» (43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Рівненська, будинок 48, ідентифікаційний код юридичної особи 40768381) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ідентифікаційний код юридичної особи 39400859) судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255, 295 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф.А. Волдінер

Повний текст рішення складено 18 червня 2018 року.