Справа № 495/948/17
Суддя: Шевчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/948/17
ПОСТАНоВА

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

05 березня 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої - судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Мамончик К.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

свідка ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого сержанта поліції Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач вимоги адміністративного позову підтримав, просив задовольнити та скасувати постанову про адміністративне правопорушення, оскільки вона є не вмотивована та належні докази про вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП - відсутні.

В судове засідання відповідач не зявився, про час та місце судового засідання був неодноразово сповіщений належним чином, шляхом надіслання судових повісток, причину своєї нкявки суду не повідомив, будь-яких зав на адресу суду не надавав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, свідка, та оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності.

01 лютого 2017 року позивач ОСОБА_1 знаходився в салоні автомобілі «ЗАЗ-1102», який був припаркований по вул.Шабська 18, с.Салгани, Білгород-Дністровського району, Одеської області.

До позивача звернулися працівники поліції, а саме старший сержант ОСОБА_3 та старший сержант поліції ОСОБА_4 з вимогою предявити посвідчення водія, відповідної категорії на право керування транспортним засобом, однак, позивач знаходився лише в салоні вказаного автомобіля серед інших осіб, і не був водієм даного транспортного засобу, в звязку з чим до нього норма п.2.1.А ПДР України до нього не може бути застосована.

Далі, грубо порушуючи права позивача та вимоги Кодексу України про адміністративне правопорушення, старший сержант поліції Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №106475 від 01.02.2017 року, відповідно до якої позивач ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 510,00 гривень.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що старший сержант поліції Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 виявив адміністративне правопорушення з боку позивача ОСОБА_1, а саме відсутність посвідчень водія відповідної категорії під час керування автомобілем. Однак, належні та допустимі докази, зокрема відео-фіксації, показань свідків, власника транспортного засобу щодо обставин на підставі яких старшим сержантом поліції Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 був зроблений висновок про керування позивачем ОСОБА_1 вказаного транспортного засобу, у матеріалах справи відсутні.

Позивач в судовому засіданні пояснив, що транспортним засобом керував його син, як власник автомобілю ОСОБА_5 на підставі доручення та наявності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, і даний факт можуть також підтвердити свідки, які перебували в салоні разом з позивачем.

Допитаний в якості свідка у судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що він також перебував в автомобілі, коли до нього підїхав патрульний автомобіль. Працівники поліції запитали у ОСОБА_1 документи, після чого почали витаскувати його з автомобілю. Свідок такж вийшов з машини,для того, щоб дізнатись причину. Після чого ОСОБА_7КВ. сів за кермо автомобілю, і він та поліцейська машина поїхали до лікарні, де у ОСОБА_1 взяли аналізи на алкоголь. Також пояснив. що коли підьхав поліцейський автомобіль. та взагалі до цього, ОСОБА_1Кю за руль цього автомобілю не садився.

Частина 3 ст.258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної спрайи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст.283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно' враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. ОСОБА_3 того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення шмання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду їноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення сонодавчими гарантіями обєктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: - чи належить до його компетенції розгляд даної справи; - чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; - чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; - чи витребувано необхідні додаткові матеріали; - чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної овідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст.279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Разом з тим, після висловлення звинувачень, старший сержант поліції Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 без належної підготовки до розгляду справи виніс постанову ігноруючи пояснення позивача ОСОБА_1, тим самим позбавивши позивача законних прав на юридичну допомогу, не були дослідженні в повному обсязі докази, своїми діями старший сержант поліції Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 грубо порушив вимоги ст.ст.278, 279 КУпАП.

Відповідно до ч.2ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі того, що при винесенні постанови були грубо порушені права позивача, передбачені ст.268 КУпАП, належні та обєктивні докази провинни позивача щодо порушення ним правил п.2.1.А ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.126 ч.2 КУпАП України відсутні, таким чином, постанова не є вмотивована і не підтверджена доказами, зібраними відповідно до вимог закону, та які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, дії старшого сержанта поліції Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 щодо складання постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №106475 винесену 01.02.2017 року є неправомірними.

Відповідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1,2 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 7-9, 72-77, 241-248 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №106475 винесену 01 лютого 2017 року старшим сержантом поліції Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у порушенні ч.2 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 грн. - скасувати.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя :