Справа № 825/1675/18
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 року м. Чернігів Справа № 825/1675/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

за участі секретаря - Гайдука С.В.,

представника відповідача - Бойко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (далі - позивачі) звернулись до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області) та просять:

- визнати протиправними рішення відповідача про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею по 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Сухополов'янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області;

- зобов'язати відповідача надати їм дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею по 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Сухополов'янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ними до заяв про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (в межах норм безоплатної приватизації) було додано встановлений Земельним кодексом України пакет документів, однак відповідач, безпідставно, з порушенням вимог статті 118 Земельного кодексу України, відмовив їм в наданні вищевказаного дозволу.

Крім того, на момент їх звернення із заявами, жодному учаснику АТО та сім'ям загиблих учасників АТО обрані ними земельні ділянки передані не були.

Ухвалою судді від 17.04.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представники позивачів в судовому засіданні 07.05.2018 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. 12.06.2018 представники позивачів в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача в судових засіданнях позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, у строк, встановлений ухвалою судді від 17.04.2018, надав відзив та зазначив, що ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області при розпорядженні землями державної власності сільськогосподарського призначення керується не тільки положеннями Земельного кодексу України, а й законами та підзаконними нормативно-правовими актами. Пояснив, що позивачам відмовлено у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, оскільки обрані ними земельні ділянки включені в межі земельного масиву, який на розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №898-р «Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками» передбачений для передачі у власність учасникам АТО та членам сімей загиблих на сході України. Крім того, наказами ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області надано дозволи на розроблення документації із землеустрою учасникам АТО щодо земельних ділянок в масиві, про який йдеться в зверненнях позивачів.

Також вважає, що зобов'язання відповідача надати дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення бажаних земельних ділянок у власність є втручанням у дискреційні повноваження Управління та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, тому відповідна позовна вимога не може бути задоволена.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, враховуючи таке.

Встановлено, що 29.01.2018 позивачі звернулись до ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області із заявами про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га на території Сухополов'янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області. До заяви ними було долучено копії паспортів та ідентифікаційних кодів, схеми розташування бажаних земельних ділянок (а.с. 118-129).

Листами від 01.03.2018 за №№ К-657/0-945/0/94-18, Т-653/0-947/0/94-18, Т-656/0-949/0/94-18, Ж-651/0-951/0/94-18, Ж-654/0-950/0/94-18 та Ж-647/0-952/0/94-18 відповідач відмовив позивачам в наданні вказаних дозволів, мотивуючи тим, що відповідно до графічного матеріалу із зазначеним бажаним місцем розміщення земельних ділянок, земельні ділянки, з приводу яких вони звернулись, включені в межі земельного масиву, який на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №898-р «Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками» передбачений для передачі у власність громадянам-учасникам АТО та членам сімей загиблих на сході України (а.с. 39-44).

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивачі звернулись до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Кожному громадянину України, згідно статті 14 Конституції України, гарантується право на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 170 Цивільного кодексу України держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Згідно із статтею 15-1 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Згідно із частиною четвертою статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

З аналізу наведених норм вбачається, що відповідача наділено повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності на території Чернігівської області.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частини друга статті 116 Земельного кодексу України).

Згідно із пунктом «в» частини третьої статті 116 Земельного кодексу України , безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, в тому числі, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Статтею 118 Земельного кодексу України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Зокрема, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно із частиною сьомою статті 118 та частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, Земельним кодексом України чітко визначено порядок отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та вичерпний перелік підстав для відмови уповноваженим органом у видачі останнього. При цьому, органу, наділеному повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками, не надано права самостійно, на власний розсуд, розширювати перелік підстав для відмови в наданні дозволу.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачі звернулись до ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області із заявами про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться на території Сухополов'янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області. До заяв позивачами було долучено графічні матеріали (схеми) із бажаним розташуванням земельних ділянок, які повністю відповідали вищевказаним вимогам та дозволяли ідентифікувати земельні ділянки (а.с. 118-129).

Управління відмовило в наданні зазначених вище дозволів, мотивуючи тим, що земельний масив, з якого позивачі бажають отримати ділянку, відноситься до земель сільськогосподарського призначення державної власності, які на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №898-р «Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками», передбачені для передачі у власність громадянам-учасникам антитерористичної операції та членам сімей загиблих на сході України.

Таким чином, відмова відповідача ґрунтується на приписах Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 № 898-р «Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками».

Згідно із частиною першою статті 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Тобто, на законодавчому рівні відсутнє таке визначення цільового призначення земельної ділянки як «для передачі у власність учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників антитерористичної операції».

Поряд з цим, безумовно, чинним законодавством передбачено пільги для учасників бойових дій та прирівняних до них.

Зокрема, пунктом 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що учасникам бойових дій надаються, зокрема, пільги, щодо першочергового відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

Проте, чинним законодавством не визначено критерії пріоритетності того чи іншого заявника саме на стадії процесу надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Крім того, вищевказані пільги стосуються першочергового відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, проте, у спірних правовідносинах іде мова про відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення.

Також згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №898-р «Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками», з метою забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру вказано визначити земельні ділянки для відведення учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників антитерористичної операції, а також забезпечити: розгляд у першочерговому порядку звернень учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції щодо відведення їм земельних ділянок; розміщення на власних офіційних веб-сайтах інформації про місце розташування, цільове призначення та площу земельних ділянок, які можуть бути відведені учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників антитерористичної операції; надання в десятиденний строк після подання учасниками антитерористичної операції або членами сімей загиблих учасників антитерористичної операції заяв про надання їм земельних ділянок відповідної інформації Державній службі у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції.

При цьому, суд звертає увагу, що зазначеним розпорядженням не передбачено заборон для надання дозволу на розроблення проектів землеустрою, зокрема для ведення особистого селянського господарства іншим громадянам, які не є учасниками АТО, з числа земельних ділянок, що включені до переліку.

Згідно із частиною третьою статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» акти Кабінету Міністрів України з організаційно-розпорядчих та інших поточних питань видаються у формі розпоряджень Кабінету Міністрів України.

Аналіз викладеної норми свідчить про те, що розпорядження Кабінету Міністрів України не є нормативно-правовим актом та не має вищої юридичної сили ніж Земельний кодекс України, яким не передбачено підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки громадянам, у зв'язку із резервуванням для надання учасникам АТО та членам їх сімей.

При цьому, в ході засідань судом встановлено та не заперечувалось представником відповідача, що на момент звернення позивачів до ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області із заявами про надання дозволів на розробку проектів землеустрою, на офіційному веб-сайті Управління була відсутня інформація про те, що обрані ними земельні ділянки, які розташовані на території Сухополов'янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, визначені для відведення учасникам антитерористичної операції та членам сімей загиблих на сході України (39-44).

За наведених обставин, суд вважає, що позивачі, звертаючись до відповідача із відповідними заявами, мали обґрунтовані сподівання на отримання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо відведення обраних ними земельних ділянок у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, оскільки відповідно до офіційної інформації та графічних схем, вони не були зарезервованими чи наданими у власність або користування іншим особам.

Враховуючи вищенаведене та наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області приймаючи рішення про відмову позивачам в наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, оформлені листами від 01.03.2018 №№ за №№ К-657/0-945/0/94-18, Т-653/0-947/0/94-18, Т-656/0-949/0/94-18, Ж-651/0-951/0/94-18, Ж-654/0-950/0/94-18 та Ж-647/0-952/0/94-18, діяло не на підставі, не у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги в частині скасування рішень слід задовольнити.

Одночасно, вирішуючи вимогу позивачів про зобов'язання відповідача надати їм дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею по 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Сухополов'янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, суд вважає, що її слід задовольнити частково, враховуючи таке.

Як вбачається з матеріалів справи, наказами ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області від 12.03.2018 : №25-1699/14-18-сг, №25-1700/14- 18-сг, №25-1701/14-18-сг та від 15.03.2018 №25-1768/14-18-сг (а.с. 112-116) на частину земельних ділянок в масиві, про який йдеться у заявах позивачів, а саме: ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, надано дозволи на розроблення документації із землеустрою учасникам АТО, статус яких підтверджується відповідними посвідченнями (а.с. 150-157).

Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні позовної вимоги про зобов'язання ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області надати ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 дозволи на розроблення проекту землеустрою слід відмовити, оскільки на спірні земельні ділянки відповідачем надано вказані дозволи учасникам АТО, тому задоволення вказаної вимоги не призведе в подальшому до бажаного результату - отримання земельних ділянок.

Одночасно, при вирішенні питання про зобов'язання ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області надати дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_7, суд враховує таке.

Відповідно до п. 2.14постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» № 6 від 17.05.2011 за наслідками розгляду справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування щодо оскарження (визнання незаконними) прийнятих ними актів з питань, пов'язаних з наданням земельних ділянок у власність чи в користування суб'єктам господарської діяльності (про відмову у передачі земельної ділянки у власність чи в користування, у продажу земельної ділянки, у наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо), суд залежно від характеру спору може зобов'язати названі органи виконати певні дії, як цього вимагають приписи чинного законодавства, зокрема розглянути в установленому для даного органу порядку питання, яке стосується предмета спору.

За наслідками розгляду справи не було підтверджено чи спростовано, що земельні ділянки, відносно яких ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 подано заяви про надання дозволів на розробку проектів землеустрою, виділено конкретному учаснику антитерористичної операції або членам сім'ї загиблого учасника антитерористичної операції. Також, не відомо, чи знаходяться на розгляді у відповідача на даний час документи учасників АТО щодо надання вищевказаних дозволів. А тому, враховуючи положення статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та встановлені в ході судового розгляду справи обставини, суд вважає за необхідне задовольнити їх позовні вимоги шляхом зобов'язання ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області повторно розглянути заяви від 29.01.2018 про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства на території Сухополов'янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області.

При цьому, суд наголошує, що ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, приймаючи рішення за наслідками розгляду вказаних заяв, повинно врахувати висновки суду, викладені в даному рішенні.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки за наслідками розгляду справи не було підтверджено обґрунтованість дій ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області щодо відмови позивачам в наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою, суд вважає, що їх позовні вимоги, з врахуванням вищевикладеного, слід задовольнити частково.

У відповідності до вимог частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина третя статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області на користь позивачів має бути стягнуто судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 241-243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними рішення Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею по 2,00 га у власність ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 для ведення особистого селянського господарства на території Сухополов'янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, оформлені листами від 01.03.2018 №К-657/0-945/0/94-18, №Т-653/0-947/0/94-18, №Т-656/0-949/0/94-18, №Ж-651/0-951/0/94-18, №Ж-654/0-950/0/94-18, №Ж-647/0-952/0/94-18.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області (, просп. Миру, 14, м. Чернігів, 14000) повторно розглянути заяву ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) від 29.01.2018 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства на території Сухополов'янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області (, просп. Миру, 14, м. Чернігів, 14000) повторно розглянути заяву ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, АДРЕСА_1) від 29.01.2018 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства на території Сухополов'янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області (, просп. Миру, 14, м. Чернігів, 14000) повторно розглянути заяву ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3, АДРЕСА_1) від 29.01.2018 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства на території Сухополов'янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (, просп. Миру, 14, м. Чернігів, 14000) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4, АДРЕСА_1) судові витрати в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (, просп. Миру, 14, м. Чернігів, 14000) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (, просп. Миру, 14, м. Чернігів, 14000) на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5, АДРЕСА_1) судові витрати в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (, просп. Миру, 14, м. Чернігів, 14000) на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, АДРЕСА_1) судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (, просп. Миру, 14, м. Чернігів, 14000) на користь ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6, АДРЕСА_1) судові витрати в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (, просп. Миру, 14, м. Чернігів, 14000) на користь ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3, АДРЕСА_1) судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 18 червня 2018 року.

Суддя С.В. Бородавкіна