Справа № 803/1821/17
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/1734/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Макарика В.Я., Глушка І.В.,

з участю секретаря судового засідання Копанишин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Ковельського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Заповіт» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Заповіт» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 року (суддя першої інстанції Андрусенко О.О., м. Луцьк, повний текст рішення складено 30.01.2018),

В С Т А Н О В И В:

Ковельське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі Ковельське ОУПФУ) звернулося до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Заповіт» (далі - СГ ТзОВ «Заповіт») про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період з жовтня по листопад 2017 року в сумі 41866,78 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 року позовні вимоги задоволено повністю. Вирішено стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Заповіт» (45045, Волинська область, Ковельський район, село Козлиничі, ідентифікаційний код 03736902) на користь Ковельського обєднаного управління Пенсійного фонду України (45000, Волинська область, місто Ковель, вулиця Незалежності, 101, ідентифікаційний код 37788984) заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з жовтня по листопад 2017 року включно у розмірі 41866,78 грн. (сорок одна тисяча вісімсот шістдесят шість грн. 78 коп.).

Із таким судовим рішенням не погодилося СГ ТзОВ «Заповіт» та оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що таке, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Обґрунтовуючи незгоду, зазначив, що покриття витрат на виплату та доставку пенсій має проводитись за рахунок коштів Державного бюджету України, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсії, призначених на пільгових умовах є необгрунтованими.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу та просив залишити оскаржуване рішення суду в силі.

Представник апелянта у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомленим про час та місце розгляду, і про неможливість явки в судове засідання повідомлено не було.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечив щодо доводів апеляційної скарги та просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про безпідставність апеляційної скарги з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що СГ ТзОВ «Заповіт» 18.05.1993 року зареєстроване як юридична особа, перебуває на обліку у позивача як платник страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що підтверджується витягом з Єдиного державного юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 54-55).

Ковельським ОУПФУ проведено нарахування та направлено СГ ТзОВ «Заповіт» розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з жовтня 2017 року, з листопада 2017 року (а.с. 6-9).

Таким чином, за період з жовтня по листопад 2017 року включно позивачем було фактично витрачено на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», 41866,78 грн, що підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», карткою особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 за період з 01.10.2017 року по 12.12.2017 року, розрахунком суми боргу, наданими позивачем.

Витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, СГ ТзОВ «Заповіт» не відшкодовані, у зв'язку з чим виникла заборгованість по цих платежах за період з жовтня по листопад 2017 року, яка становить 41866,78 грн.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Так, статтею 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що об'єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 ст. 1 цього Закону (а це суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених вище, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади) крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 4 вказаного Закону встановлено ставки збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 100 відсотків від даного об'єкта оподаткування.

Відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 64/8663 від 16.01.2004.

Пунктом 6.1. Інструкції передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема, 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 6.4. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до пункту 6.8. вказаної Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 розділу XV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, то дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.

Відповідач є платником збору на державне пенсійне страхування і в силу вимог статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» зобов'язаний сплачувати такий збір на рахунок Пенсійного фонду у розмірі та строки, визначені чинним законодавством.

Борг з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах визначено на підставі розрахунків, що направлялись відповідачу, відповідно до п.п. 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою управління Пенсійного фонду України №21-1.

Оскільки за відповідачем обліковується заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з жовтня по листопад 2017 року включно у розмірі 41866,78 грн, щодо наявності та розміру якої відповідач не подав заперечень та не надав доказів її погашення, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги про стягнення зазначеної заборгованості у вказаному розмірі підлягають до задоволення.

У спростування доводів апеляційної скарги апеляційний суд зазначає, що названими вище законодавчими актами чітко встановлено обовязок підприємства відшкодовувати фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкаове державне пенсійне старування», що передбачає право на пенсію на пільгових умовах не лише для осіб, що працювали за Списком 1 та Списком 2, і для осіб, що працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зокрема на посаді, що передбачена пунктом «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ч. 3 ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Заповіт» залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 січня 2018 року у справі № 803/1821/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повний текст складено та підписано 12 червня 2018 року.