Справа № 826/6873/18
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

14 червня 2018 року № 826/6873/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про виклик та допит свідків в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1
до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича
про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1Ф.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича, в якому просить:

- визнати незаконною бездіяльність й дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича щодо не включення ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий 12 грудня 1997 року Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області, адреса реєстрації та перебування: 33018, АДРЕСА_1, до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами - рахунками, у доларах США НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, у гривні НОМЕР_3, НОМЕР_6, НОМЕР_7, відкритих у Рівненському відділенні Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» згідно з договорами про відкриття банківських року, а також за договорами банківського депозиту у гривні від 17 грудня 2015 року №342621-980/2015, у доларах США від 17 лютого 2016 року №389605-840/2016 за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та не визначення Коваленком Олександром Володимировичем суми, що підлягає відшкодуванню;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича надати до Фонду гарантування вкладів, у зазначений Законом спосіб, додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників, за рахунок ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий 12 грудня 1997 року Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області, адреса реєстрації та перебування: 33018, АДРЕСА_1, якому необхідно провести виплати коштів гарантованих відшкодувань за вкладами - рахунками у доларах США НОМЕР_3, НОМЕР_4,НОМЕР_5, у гривні НОМЕР_3, НОМЕР_6, НОМЕР_7, відкритих у Рівненському відділенні Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» згідно з договорами про відкриття банківських року, а також за договорами банківського депозиту у гривні від 17 грудня 2015 року №342621-980/2015, у доларах США від 17 лютого 2016 року №389605-840/2016 за рахунок коштів Фонду, із визначенням суми, що підлягає відшкодуванню;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб прийняти рішення про включення ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий 12 грудня 1997 року Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області, адреса реєстрації та перебування: 33018, АДРЕСА_1, до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування за банківськими вкладами - рахунками, доларах США НОМЕР_3, НОМЕР_4,НОМЕР_5, у гривні НОМЕР_3, НОМЕР_6, НОМЕР_7, відкритих у Рівненському відділенні Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» згідно з договорами про відкриття банківських року, а також за договорами банківського депозиту у гривні від 17 грудня 2015 року №342621-980/2015, у доларах США від 17 лютого 2016 року №389605-840/2016 та здійснити відшкодування зазначених вище коштів гарантованих відшкодувань за вкладами - рахунками у Публічному акціонерному товаристві «Фідобанк» ОСОБА_1.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 травня 2018 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

11 червня 2018 року представником позивача через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва подано заяву про виклик та допит свідків, відповідно до якої останній просить викликати та допитати у якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Розглянувши заяву представника позивача, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

У відповідності до пункту 20 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Пунктом 10 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності, а частиною 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При цьому, частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з положеннями пункту 2 частини 6 цієї ж статті, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, зокрема, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною на підставі Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року №475/97-ВР (далі - Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Ахеn v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

При цьому, суд також звертає увагу, що у відповідності до частини 3 статті 92 Кодексу адміністративного судочинства України заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання у справі.

За таких підстав та з урахуванням того, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін, беручи до уваги, що посилання представника позивача у його заяві про виклик свідків на необхідність допиту ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є безпідставними для встановлення фактичних обставин в цій адміністративній справі, оскільки вказані особи можуть лише підтвердити факти, що стосуються саме їх прав та інтересів, та жодним чином не стосуються прав та інтересів позивача, а також враховуючи, що представником позивача не заявлено клопотання саме про розгляд справи в судовому засіданні, в той час коли допит свідків може бути проведено лише в рамках судового засідання, будь - яких інших достатніх причин, з яких вбачається необхідність розгляду справи в судовому засіданні представником позивача не наведено, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача про виклик та допит свідків.

Керуючись частиною 5 статті 262, частиною 4 статті 260, 241 - 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про виклик та допит свідків залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.І. Кузьменко