Справа № 712/3709/18
Суддя: Троян Т. Є.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/3709/18
Провадження № 2а/712/204/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2018 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Троян Т.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 БУПП в Житомирській області ДПП рядового поліції ОСОБА_2, Управління патрульної поліції у Житомирській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 05.04.2018 року звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти № 2 БУПП в Житомирській області ДПП рядового поліції ОСОБА_2, Управління патрульної поліції у Житомирській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30 березня 2018 року поліцейським роти 2 батальйону УПП в Житомирській області ДПП рядовим поліції ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ВР № 206748 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до змісту постанови, керуючи транспортним засобом він 30.03.2018 року о 09 год. 20 хв. на 87 км автомобільної дороги Київ-Чоп керував транспортним засобом SUBARU LEGACY OUTBACK д.н.з. НОМЕР_1 поза населеним пунктом без ввімкненого ближнього світла фар або денних ходових вогнів, чим порушив п. 9.8 ПДР України.

Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Вказав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки, як зазначено у постанові у справі про адміністративне правопорушення, останній під час зупинки відповідачем вже рухався по автодорозі, а в розумінні ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідальність настає у разі порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, що передбачено п. 9.2 ПДР України.

Так, фактично рух без увімкнутих фар буде порушенням ч.2 п.9.8 Правил дорожнього руху, проте відповідальність за це порушення настає згідно ст. 125 КпАП України як за інші порушення правил дорожнього руху, а не згідно ст. 122 КпАП України як встановлено відповідачем.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 206748 від 30 березня 2018 року про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУПАП.

Представником відповідача ОСОБА_3 до суду надано відзив у передбачений законодавством термін, відповідно до якого просить в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю. У відзиві зазначено, що позивач порушив вимоги п. 9.8 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, а саме поза населеним пунктом не були ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. Висновки позивача щодо невірної кваліфікації правопорушення є невірними. Зазначила, що при розгляді справи від позивача жодних заяв чи клопотань не надходило. Крім того, запис відеофіксації підтверджує визнання позивачем факту керування автомобілем без увімкненого ближнього світла фар, оскільки позивач пояснює, що було ввімкнено авторежим, однак авторежим не передбачає ввімкнення ближнього світла фар чи денних ходових вогнів. Позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував те, що правопорушення він не вчиняв або що його вина в цьому відсутня.

Відповідно до ст. 262 КАС України, суддя розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

Так, судом встановлено, що 30.03.2018 року відносно ОСОБА_1 було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення. Як вбачається із змісту постанови серії ВР № 206748, ОСОБА_1 30.03.2018 року о 09 год. 20 хв. на 87 км. А/Д Київ - Чоп, керував транспортним засобом поза населеним пунктом без ввімкнутого ближнього світла фар або денних ходових вогнів, чим порушив п. 9.8 ПДР України, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КпАП України.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 206748 від 30.03.2018 року було притягнуто до адміністративної відповідальності та на підставі ч. 2 ст.122 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями).

Згідно вимог ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Положеннями п. 1.9. Правил дорожнього руху України визначено, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.9.8 Правил дорожнього руху України з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Із наведених норм чинного законодавства вбачається, що на водія покладено обов'язок з 1 жовтня по 1 травня поза населеними пунктами вмикати денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Виключення з вказаного правила становлять випадки наведені в абзаці першому п.9.8 Правил, за наявності яких на транспортному засобі повинно бути увімкнене ближнє світло фар, а також відсутність в конструкції транспортного засобу денних ходових вогнів.

Одночасно положеннями ч.2 ст. 122 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Позивач, не спростовуючи того факту, що він дійсно 30.03.2018 року керував транспортним засобом без увімкнення ближнього світла фар, фактично заперечував проти винесеної постанови у звязку з неправильною кваліфікацією його дій.

Наведені аргументи позивача щодо невірної кваліфікації відповідальності за невиконання обов'язку з 1 жовтня по 1 травня поза населеними пунктами вмикати ближнє світло фар суд відхиляє, оскільки ч.2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку та відповідні правила користування встановлені, зокрема, ч.2 п.9.8 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В силу положень статті 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань зокрема вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Суддя зазначає, що у спірних правовідносинах працівники поліції діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та діючим законодавством України.

Про наявність будь-яких інших порушень у діях працівників поліції позивач не вказував.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається відповідача.

На підставі вище викладеного, приходжу до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 необґрунтований та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 5, 72, 77, 90, 242, 245, 246, 250, 255, 262, 271, 286, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 БУПП в Житомирській області ДПП рядового поліції ОСОБА_2, Управління патрульної поліції у Житомирській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу ( п.15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України ).

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси Т.Є. Троян