Справа № 808/697/18
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

12 червня 2018 року Справа № 808/697/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Лазаренка М.С.,

за участю секретаря судового засідання Мхитарян К.М.,

за участю:

представників відповідача - Хмелюка О.Г., Лактіонової О.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження заяву представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Логіст-Хім»

до Запорізької митниці ДФС

про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару,

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Логіст-Хім» (далі - позивач) до Запорізької митниці ДФС (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про визначення коду товару від 19.05.2017 №КТ-UA-2017.

05 квітня 2018 року представником відповідача до суду подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування поданого клопотання представник відповідача вказав на те, що позивачем пропущено передбачений чинним законодавством України 6-ти місячний строк звернення до адміністративного суду з позовною заявою про оскарження рішення про визначення коду товару від 19.05.2017 №КТ-UA-2017, оскільки позивачу стало відомо про прийняття оскаржуваного рішення 26.05.2017, проте, з вищевказаною позовною заявою позивач звернувся до суду лише у лютому 2018 року, тобто зі спливом встановленого чинним законодавством України строку звернення до суду. Вказує на те, що позивачем ані в позовній заяві, ані в ході підготовчих судових засідань не навів жодних поважних причин пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою. Твердження позивача про те, що на спірні правовідносини розповсюджується строк звернення передбачений статтею 102 Податкового кодексу України, відповідач вважає необґрунтованим та безпідставним, оскільки рішення про визначення коду товару від 19.05.2017 №КТ-UA-2017 по-перше приймалось відповідно до приписів Митного кодексу України, який не передбачає спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а по-друге рішення про визначення коду товару від 19.05.2017 №КТ-UA-2017 не є рішенням про визначення платнику податків суми грошового зобов'язання, а тому строк звернення до суду визначений статтею 102 Податкового кодексу України не розповсюджується на спірні правовідносини. Просить задовольнити клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

В підготовчому судовому засіданні 12.06.2018 представники Запорізької митниці ДФС підтримали клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у повному обсязі.

Представник позивача в підготовче судове засідання не прибув. Відповідно до позиції викладеної письмово та в ході підготовчих судових засідань позивач проти вимог клопотання про залишення позовної заяви без розгляду заперечив, просив відмовити у його задоволенні. В обґрунтування заперечень проти клопотання про залишення позовної заяви без розгляду посилався на те, що статтею 102 Податкового кодексу України встановлено, що рішення контролюючого органу, яким є і Запорізька митниця ДФС, може бути оскаржено до суду протягом 1095 днів. Вважає, що оскільки ТОВ «Логіст-Хім» не пропущено строк звернення до суду у 1095 днів, то відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Суд, заслухавши пояснення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне.

18 травня 2017 року ТОВ «Логіст-Хім» до митного контролю та митного оформлення було надіслано засобами електронного зв'язку, згідно статті 257 Митного кодексу України, митну декларацію з довідковим номером 1469, режим ІМ 40, якій присвоєно №UA112080/2017/010140 на товар: «PTFE40-1LP-I - Фільтруючий елемент, … Виробник: Hangzhou Darlly Filtration Equipment CO., LTD. Країна виробництва: CN. Торгівельна марка: Darlly», за кодом згідно з УКТЗЕД .

Рішенням Запорізької митниці ДФС від 19.05.2017 №КТ-UA-2017, за результатами проведених митних формальностей, код за УКТЗЕД імпортованого товару змінено з на .

26 травня 2017 року уповноважену особу декларанта - ТОВ «Логіст-Хім» ознайомлено та вручено рішення про визначення коду товару від 19.05.2017 №КТ-UA-2017, а товар «Змінні фільтрувальні елементи водяних фільтрів PTFE40-1LP-I» оформлено за МД №UA12080/2017/010955 від 29.05.2017 за кодом УКТЗЕД .

Отже, судом встановлено та підтверджено матеріалами адміністративної справи (а.с.40), що позивач дізнався про порушення його прав, у зв'язку із прийняттям митним органом рішення 19.05.2017 №КТ-UA-2017, 26 травня 2017 року.

Відповідно до статті 1 Митного кодексу України (тут і далі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Частиною 1 статті 7 Митного кодексу України визначено, що встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності органів доходів і зборів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Суд зазначає, що порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників і відповідальність за них регламентовані главою 4 Митного кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 24 Митного кодексу України, кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Зокрема, згідно з пунктом першим частини 2 цієї ж статті, предметом оскарження є рішення - окремі акти, якими органи доходів і зборів або їх посадові особи приймають рішення з питань, передбачених законодавством України з питань державної митної справи, а також задовольняють скарги, заяви, клопотання конкретних фізичних чи юридичних осіб або відмовляють у їх задоволенні.

Відповідно до частини 3 статті 24 Митного кодексу України, правила цієї глави застосовуються у всіх випадках оскарження рішень, дій або бездіяльності органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, крім оскарження постанов по справах про порушення митних правил та випадків, коли законом встановлено інший порядок оскарження зазначених рішень, дій чи бездіяльності.

Частиною 5 статті 24 Митного кодексу України встановлено, що оскарження податкових повідомлень-рішень органів доходів і зборів здійснюється у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Відповідно до частини 1 статті 29 Митного кодексу України, рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом.

В даному випадку, оскільки Митним кодексом України не визначені спеціальні строки звернення до суду при оскарженні рішення про визначення коду товару, застосуванню підлягають строки, визначені Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси…

Частиною 1 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Відповідно до ч.4 ст.123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Посилання представника позивача на те, що ним не пропущено строк звернення до адміністративного суду, оскільки на спірні правовідносини розповсюджується спеціальний строк звернення до суду, який закріплений у статті 102 Податкового кодексу України, суд не приймає з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

За визначенням підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що останніми врегульовано питання застосування спеціальних строків давності визначення податкових зобов'язань. Такі строки можуть застосовуватись у випадку, коли суб'єктом звернення є платник податку і стосується воно оскарження рішення контролюючого органу про нарахування/визначення грошового зобов'язання.

При цьому, суд зазначає, що рішення митного органу про визначення коду товару за своєю суттю не є рішеннями контролюючого органу про нарахування/визначення грошового зобов'язання.

Водночас, суд зазначає, ані Податковим кодексом України, ані Митним кодексом України не встановлено спеціального строку звернення до суду на оскарження рішення про визначення коду товару, тому в даному випадку застосуванню підлягає загальний строк звернення до суду, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України.

Інших доводів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою про оскарження рішення про визначення коду товару від 19.05.2017 №КТ-UA-2017 позивач не зазначає та судом не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскільки позивач фактично дізнався про порушення його прав та законних інтересів 26.05.2017, а з позовом до суду звернувся 26.02.2018, то позивачем пропущено встановлений Кодексом адміністративного судочинства України 6-ти місячний строк звернення до суду.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні «Меньшикова проти України» від 08 квітня 2010 року (заява №377/02), Європейський суд з прав людини зазначив, що "право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (рішення у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashmgdane v the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п 57, серія А, №93).

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява №52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо: з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи те, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з порушенням установленого законом шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду, матеріали справи не містять підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 122, 123, 240, 241, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Логіст-Хім» (69034, м. Запоріжжя, вул. Цимлянська, 29) до Запорізької митниці ДФС (69041, м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, 12) про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару, - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її постановлення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала у повному обсязі складена та підписана 13.06.2018.

Суддя М.С. Лазаренко