Справа № 826/9223/18
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2018-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення заяви

15 червня 2018 року м. Київ № 826/9223/18

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Маруліна Л.О., ознайомившись із заявою про усунення недоліків

за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хомер Україна"

про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві о 15:50 год. 14.06.2018 року звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хомер Україна", в якій просить суд прийняти рішення, яким підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна ТОВ "Хомер Україна" (), застосованого рішенням керівника контролюючого органу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.06.2018 року заяву про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків залишено без руху та встановлено заявнику строк для усунення недоліків до 13:00 год. 15.06.2018 року, а саме подати 1) заяву, оформлену з урахуванням вимог КАС України, та належно засвідчених доказів; 2) доказ сплати судового збору відповідно до вищенаведеного та у розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір", а саме 1762, 00 грн., 3) підтвердження повноважень представника Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_1; 4) належне підтвердження надіслання заяви на адресу відповідача.

Після постановлення ухвали, о 18:50 год. 14.06.2018 року в зв'язку зі скороченими строками розгляду, представника заявника телефонограмою проінформовано щодо постановлення вказаної ухвали, про можливість отримання копії вказаної ухвали, оголошено про необхідність їх усунення до 13:00 год. 15.06.2018 року, а також про відмову у відстроченні сплати судового збору.

Через канцелярію суду 15.06.2018 року о 12:36 представником заявника подано заяву про усунення недоліків із додатками на 22 аркушах.

Судом встановлено, що заяву про усунення недоліків подано не уповноваженим представником заявника ОСОБА_1, з доданої копії довіреності якого неможливо встановити дату її видачі, оскільки не зазначено дату, а саме, число, місяць, рік видачі такої довіреності. Крім того, в тексті довіреності також не зазначено "дати вчинення довіреності", про що судом повідомлено останнього ухвалою від 14.06.2018 року про залишення заяви без руху.

Крім того, ОСОБА_1 долучено в якості додатків документи, завірені останнім, проте, долученою довіреністю не передбачено повноважень ОСОБА_1 засвідчувати документи.

Зокрема, довіреність №100/26-15-10-06 видано заступником начальника Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_2 на представництво ОСОБА_1 інтересів відповідача, проте заявником не долучено повноважень ОСОБА_2 на видачу довіреності.

З огляду на те, що додатки до заяви про усунення недоліків завірено ОСОБА_1, суд дійшов висновку, що заявником не усунуто недоліки заяви, залишеної без руху ухвалою суду в частинах подання суду належно засвідчених доказів та підтвердження повноважень представника Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_1

Також, заявником не усунуто недоліки щодо надання доказу сплати судового збору.

Із змісту заяви про усунення недоліків вбачається, що вимогу щодо сплати судового збору судом встановлено «на власний розсуд», на що суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Водночас, згідно із статтею 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, в силу вимог статті 8 Закону України "Про судовий збір", органи Державної фіскальної служби України не є суб'єктами, на яких розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Отже, з урахуванням наведеного та беручи до уваги, що позивач, є юридичною особою, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб'єктами владних повноважень тощо не є підставою для звільнення (відстрочення, розстрочення) від такої сплати. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, в ухвалі Верховного Суду від 26.01.2018 у справі № К/9901/854/17.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що заявником недоліки заяви, встановлені ухвалою суду від 14.06.2018 року, а саме надання суду доказу сплати судового збору не усунуто.

Водночас, заявником не усунуто недоліки в частині подання до суду належного підтвердження надіслання заяви на адресу відповідача, оскільки з фіскального чеку, в якому зазначено лише назву отримувача поштового повідомлення, не вбачається підтвердження направлення (опис вкладення) саме на адресу ТОВ «Хомер Україна», з огляду на що, суд дійшов висновку, що заявником недоліки заяви в цій частині не усунуто.

Крім того, суд звертає увагу, що в заяві від 15.06.2018 року представником ГУ ДФС було повторно заявлено прохання про відстрочення сплати судового збору та запропоновано суду, в разі відмови від задоволення вказаного клопотання, продовжити ГУ ДФС у м. Києві строк для усунення недоліків.

Судом встановлено, що цю заяву не підписано заявником, тому така заява розгляду не підлягає.

Виходячи з вищевикладеного судом встановлено, що заявником не усунено недоліки заяви, визначених в ухвалі суду від 20.02.2018 та клопотання, подане представником заявника, суд не розцінює як заяву з усуненими недоліками про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Згідно з частиною третьою статті 283 КАС України, у разі недотримання вимог частини другої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків.

Невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику заяви та доданих до неї документів.

Повернення заяви не є перешкодою для повторного звернення з нею до суду після усунення її недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

З аналізу вищевикладених норм та обставин, суд дійшов до висновку про наявність підстав для повернення ГУ ДФС у м. Києві заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - ТОВ «НК «Газінвестпроект», та доданих до неї документів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 45, 133, 166, 167, 241-243, 248, 283 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Повернути Головному управлінню ДФС у м. Києві заяву про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю «Хомер Україна», та додані до неї документи.

Повернення заяви не є перешкодою для повторного звернення з нею до суду після усунення її недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені ст.ст.293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя Л.О. Маруліна