Справа № 825/1771/18
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 року Чернігів Справа № 825/1771/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Кашпур О.В.,

за участі секретаря - Демусенко А.С.,

представника позивача - Барковського С.М.,

представника відповідачів - Труби А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ''КОТЛАС'' до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області, Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправним, скасування акту та податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОТЛАС" 16.04.2018 звернулось до суду з адміністративним позовом до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування акту від 20.10.2015 № 1749/22/37298946 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "КОТЛАС" () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.06.2015 по 31.08.2015", визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.11.2015 № , від 05.11.2015 № .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач мав законні підстави для віднесення до складу податкового кредиту операції за господарськими відносинами з контрагентами. Позивач зазначив, що бухгалтерський та податковий облік підприємства здійснювався без порушень цивільного, господарського законодавства України, вимог Податкового кодексу України. Укладені позивачем угоди є дійсними, спрямовані на реальне встановлення між сторонами цивільних прав та обов'язків, за якими відбулося фактичне отримання поставленого товару, його переробка та подальша реалізація, проведені розрахунки. Отримані первинні документи оформлені відповідно до вимог законодавства, є підставою для відображення здійснених операцій у бухгалтерському та податковому обліку.

Ухвалою від 20 квітня 2018 року призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі на подання відзиву на позов.

05.05.2018 позивач надіслав до суду заяву про зміну предмету позову, в якій позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 05.11.2015 № , від 05.11.2015 № та від 27.07.2016 № .

08.05.2018 позивач надіслав до суду заяву про зміну предмету позовних вимог, в якій позивач просив змінити предмет позову та вважати викладеними позовні вимоги у наступній редакції:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.11.2015 № ;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.11.2015 № ;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.07.2016 № ;

- визнати незаконними та скасувати висновки акту № 1749/22/37298946 від 20.10.2015 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Котлас" () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.06.2015 по 31.08.2015" в наступних частинах:

- абзац 3 розділу 3.1. "Перевірка правильності визначення податкових зобов'язань ТОВ "Котлас" () за період з 01.06.2015 по 31.08.2015 року":

"Причому податкова накладна на суму ПДВ 376 грн. виписана ТОВ "Котлас" для ТОВ "СТ Оіл" () не зареєстрована в ЄРПН, чим було порушено вимоги п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями): податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту".

- абзаци 21-23 розділу 3.1 "Перевірка правильності визначення податкових зобов'язань ТОВ "Котлас" () за період з 01.06.2015 по 31.08.2015":

"Слід зазначити, що господарська діяльність ТОВ "Котлас" має наступні ознаки нереальності здійснення операцій, а саме:

- за період з 01.06.2015 по 31.08.2015 чисельність працюючих ТОВ "Котлас" становила 3 особи;

- балансова вартість основних фондів за перевіряємий період відсутня, а на кінець 2013 року вона становила 9,1 тис. грн.;

- відсутні наявні транспортні засоби (власні, орендовані) ;

- встановлено відсутність реального ланцюга постачання реалізованого товару.

Згідно вище викладеного, залучення ТОВ "Котлас" до вказаних операцій поставки, переробки, транспортування, зберігання, враховуючи можливості ТОВ "Котлас" здійснювати дані види операцій, їх об'єм, специфікацію, не містять під собою розумної економічної ділової мети.

Виходячи з наведеного, ТОВ "Котлас" здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам".

- абзаци 28-29 розділу 3.1 "Перевірка правильності визначення податкових зобов'язань ТОВ "Котлас" () за період з 01.06.2015 по 31.08.2015":

"Проаналізувавши дані виписки ТОВ "Котлас" по рахунку № 4655 за період з 12.06.2015 по 31.08.2015, можна зробити висновок про невідповідність зазначених даних інформації , що міститься в ЄРПН за відповідний період. А саме, слід врахувати наступне: згідно даних ЄРПН за відповідний період взаємовідносини між ТОВ "Котлас" та ТОВ "ВТФ Авіас" () відсутні, тобто ТОВ "ВТФ Авіас" не виступає ні постачальником ні покупцем для ТОВ "Котлас". Аналогічна ситуація прослідковується щодо ТОВ "Барилит плюс" () та ТОВ ТД "Прикарпаттянафтотрейд" ().

До того ж, згідно проаналізованої схеми, вбачається можливе проведення через ТОВ "Котлас" грошових потоків на ТОВ "ВТФ Авіас" (3461,74 грн.) від ТОВ "Укрнафта" (3461,77 грн.)".

- абзац 38 розділу 3.1 "Перевірка правильності визначення податкових зобов'язань ТОВ "Котлас" () за період з 01.06.2015 по 31.08.2015":

"Отже, при здійсненні вищезазначених операцій, ТОВ "Котлас" не мало наміру отримати відповідний економічний ефект, тобто дані операції позбавлені ділової мети".

- абзац 52 розділу 3.1 "Перевірка правильності визначення податкових зобов'язань ТОВ "Котлас" () за період з 01.06.2015 по 31.08.2015":

"Враховуючи вищезазначену інформацію перевіркою не підтверджено реальність здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ "Котлас", тому при складанні документів, що були надані до перевірки, не дотримано вимоги ст. 1, п. 2 ст. 3, ст. 4, п. 6 ст. 8, п. 1 та п. 2 статті 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пункту 2 „Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, в частині необхідності організації бухгалтерського обліку та складання первинних документів з врахуванням сутності господарської операції (відносин); відповідності змісту операцій, що зафіксовані в документах, реальним обставинам; прийняття до обліку та виконання лише документів на операції, що не суперечать нормативно-правовим актам, не завдають шкоди державі, підписаних уповноваженими на те особами; ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності з обов'язковим врахуванням вимог, встановлених відповідними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку".

- абзац 59 розділу 3.1 "Перевірка правильності визначення податкових зобов'язань ТОВ "Котлас" () за період з 01.06.2015 по 31.08.2015 року":

"Таким чином, в порушення вимог п. 44.6 ст. 44, ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) ТОВ "Котлас" не підтверджено (завищено) суму податкових зобов'язань з податку на додану вартість на загальну суму 376 грн., в т.ч.: за червень 2015 року на суму 376 грн. та не підтверджено здійснення господарських операцій на суму зареєстрованих податкових накладних на реалізацію за липень 2015 року в сумі ПДВ 647479316 грн. та за серпень 2015 року в сумі ПДВ 278,71 грн.".

- абзац 8 розділу 3.2 "Перевірка правильності визначення податкового кредиту ТОВ "Котлас" () за період з 01.06.2015 по 31.08.2015":

"Згідно наданих на перевірку договорів встановлено, що відвантаження та передача нафти здійснюється після отримання продавцем оплати, про що складаються відповідні акти приймання-передачі. Проте, згідно виписки банку, наданої на перевірку, не встановлено проведення оплати на адресу більшості постачальників не перераховувалась (ТОВ "СП "УКРКАРПАТОЙЛ ЛТД" код 23152126, Договір про спільну діяльність від 28.01.2008 № 35/21" (код 534664291), Спільне підприємство "Каштан Петролеум Лтд" (), ПАТ "НАФТОХІМІК ПРИКАРПАТТЯ" код 152230, ПАТ "НПК-ГАЛИЧИНА " код 152388, Спільне підприємство "Бориславська нафтова компанія" код 22402928 ), в той час, як акти приймання-передачі все таки виписуються постачальниками ТОВ "Котлас".

- абзаци 19-20 розділу 3.2 "Перевірка правильності визначення податкового кредиту ТОВ "Котлас" () за період з 01.06.2015 по 31.08.2015":

"Надані до перевірки акти приймання-передачі нафтопродуктів, акти транспортування, зберігання не відповідають затвердженій формі заповнення відповідного документу, а відповідні акти переробки нафтопродуктів від ПАТ "Укртатнафта" в ході перевірки не надавались.

Таким чином, неможливо підтвердити факт приймання, транспортування, зберігання та переробки нафтопродуктів".

- абзаци 31-32 розділу 3.2 "Перевірка правильності визначення податкового кредиту ТОВ "Котлас" () за період з 01.06.2015 по 31.08.2015":

"Таким чином, проведеною перевіркою ТОВ "КОТЛАС" встановлено неправомірне формування податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.06.2015 року по 31.08.2015.

Враховуючи порушення, викладені в п. 3.1 та в порушення п. 44.6 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755 VІ (зі змінами та доповненнями) було встановлено завищення ТОВ "КОТЛАС" суми податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 329855927 грн., у т.ч.: за червень 2015 р. на суму ПДВ 329855927 грн. та не підтверджено реальність здійснення господарських операцій по зареєстрованим податковим накладним на придбання за липень 2015 року в сумі ПДВ 43288254,36 грн. та за серпень 2015 року в сумі ПДВ 4785425,69 грн.".

- абзац 4 розділу 3.3 "Висновок щодо повноти декларування та своєчасності сплати податку на додану вартість по податковій декларації з податку на додану вартість за період з 01.06.2015 по 31.08.2015":

"У зв'язку з порушеннями викладеними в пунктах 3.1 та 3.2 даного акту перевірки підприємством було порушено п. 200.1, п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, в результаті чого ТОВ "КОТЛАС" було завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду на загальну суму ПДВ 329855927 грн., в т.ч. за червень 2015 року на суму ПДВ 329855927 грн. та не підтверджено суму зареєстрованих податкових накладних на реалізацію за липень 2015 року в сумі ПДВ 647479316 грн. та за серпень 2015 року в сумі ПДВ 278,71 грн., а також не підтверджено суму зареєстрованих податкових накладних на придбання за липень 2015 року в сумі ПДВ 43288254,36 грн. та за серпень 2015 року в сумі ПДВ 4785425,69 грн.".

- абзац 4 розділу 3.4 "Перевірка фінансових операцій, щодо яких виникають підстави вважати, що вони можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, за період з 01.06.2015 по 31.08.2015:

"Враховуючи вищевикладене, дані операції відповідають критерію сумнівності згідно п. 12 Положення "Про порядок організації роботи при виявленні органами ДФС фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення", затвердженого наказом ДФС України від 01.04.2015 року за № 230, розробленого відповідно до вимог Закону України від 14.10.2014 №1702-VII "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", Податкового кодексу України та інших нормативно-правових актів".

- абзаци 1-2 розділу 4 "Висновок":

"Перевіркою встановлено наступні порушення:

- п. 44.6 ст. 44, ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.3 ст. 200, Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755 VІ зі змінами та доповненнями, в результаті чого ТОВ "КОТЛАС" завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду на загальну суму ПДВ 329 855 927 грн., в т.ч.: за червень 2015 року на суму ПДВ 329 855 927 грн.;

- не підтверджено реальність здійснення господарських операцій ТОВ "КОТЛАС":

1) по зареєстрованим податковим накладним на реалізацію за липень 2015 року в сумі ПДВ 647 479 316 грн. та за серпень 2015 року в сумі ПДВ 278,71 грн.;

2) по зареєстрованим податковим накладним на придбання за липень 2015 року в сумі ПДВ 43 288 254,36 грн. та за серпень 2015 року в сумі ПДВ 4 785 425,69 грн.".

Ухвалою суду від 30.05.2018, без виходу суду до нарадчої кімтати, з занесенням до протоколу судового засідання, за обґрунтованим клопотанням представника відповідача залучено до участі у справі у якості співвідповідача - Головне управління ДФС у Чернігівській області.

У судовому засідання представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідачів позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, надав до суду відзиви на позов, в яких зазначив, що при проведенні перевірки та винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідачі діяли у межах наданих повноважень та у спосіб, визначений податковим законодавством. При проведенні перевірки позивача були взяті до уваги висновки актів перевірок ДПІ, на обліку у яких знаходилися контрагенти позивача, якими встановлено неможливість реального здійснення фінансово-господарських операцій та ведення господарської діяльності у порядку, передбаченому приписами діючого законодавства України у перевіряємому періоді, а отже позивачем неправомірно сформовані показники податкової звітності, внаслідок чого йому донараховані грошові зобов'язання та визначені штрафні санкції. Крім того, зазначив, що згідно з п. 44.6 ст. 44 ПК України у разі, якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що ТОВ "КОТЛАС" зареєстроване 24.09.2010 в якості юридичної особи, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію від 24.09.2010 № 0007657.

ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "КОТЛАС" () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.06.2015 по 31.08.2015. За результатами перевірки було складено акт "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Котлас" () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.06.2015 по 31.08.2015 року" від 20.10.2015 р. № 1749/22/37298946 (том №12, а.с.2-17), яким встановлено наступні порушення:

п. 44.6 ст. 44, ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.3 ст. 200, Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ зі змінами та доповненнями, в результаті чого ТОВ "КОТЛАС" завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду на загальну суму ПДВ 329 855 927 грн., в т.ч.: за червень 2015 року на суму ПДВ 329 855 927 грн.;

не підтверджено реальність здійснення господарських операцій ТОВ "КОТЛАС":

1) по зареєстрованим податковим накладним на реалізацію за липень 2015 року в сумі ПДВ 647 479 316 грн. та за серпень 2015 року в сумі ПДВ 278,71 грн.;

2) по зареєстрованим податковим накладним на придбання за липень 2015 року в сумі ПДВ 43 288 254,36 грн. та за серпень 2015 року в сумі ПДВ 4 785 425,69 грн.

На підставі акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 05 листопада 2015 року: № , яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 329 855 927,00 грн. (том №1, а.с.80); № , яким позивачу нараховані штрафні санкції у розмірі 31 320 186,30 грн. (том №1 а.с.81) та від 27 липня 2016 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 31 320 148,70 грн. (том №1 а.с.98).

Вважаючи викладені у акті від 20.10.2015 № 1749/22/37298946 висновки та прийняті податкові повідомлення-рішення незаконними та протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755-VI. (далі - "ПК України")

За змістом пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України, яка визначає презумпцію правомірності рішень платника податку, самостійно визначені платником податку валові витрати і податковий кредит вважаються сформованими правомірно, доти контролюючим органом в установленому порядку не буде доведено факту невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.2 ст. 200 ПК України, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

За п. 200.4 ст. 200 ПК України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 41 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України встановлено, що у разі якщо контролюючий орган під час перевірки встановлює факт завищення платником податку від'ємного значення сум податку на додану вартість, яке залишилося непогашеним станом на 1 липня 2015 року в податковій звітності з податку на додану вартість, що призвело до завищення суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначеної пунктом 200-1.3 статті 200 1 цього Кодексу, до такого платника податку, крім штрафів, передбачених статтею 123 цього Кодексу, застосовується штраф у розмірі 10 відсотків суми завищення такого від'ємного значення.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України (в редакції, чинній станом на червень 2015 року), податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України (в редакції, чинній з 01.07.2015 року), податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Як встановлено пунктом 198.1 статті 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 ПК України).

Згідно з пунктом 201.8 статті 201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

У відповідності до п.201.11 ст.201 ПК України підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, також є:

а) транспортний квиток, готельний рахунок або рахунок, який виставляється платнику податку за послуги зв'язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами;

б) касові чеки, які містять суму отриманих товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального номера та податкового номера постачальника). При цьому з метою такого нарахування загальна сума отриманих товарів/послуг не може перевищувати 200 гривень за день (без урахування податку);

в) бухгалтерська довідка, складена відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу (в редакції ПК України, чинній з 01.07.2015;

г) податкова накладна, складена платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У пункті 198.6 статті 198 ПК України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року № 996-XIV.

За змістом частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. (стаття 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні")

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Відповідно до наведеного вище визначення господарської операції пов'язане з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

З аналізу наведених норм слідує, що господарські операції для цілей визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) встановлюється Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704.

За вимогами п. 1.2 ст. 1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку № 88 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. (п. 2.1 Положення № 88).

Судом встановлено, що спірні податкові повідомлення-рішення про зменшення позивачеві від'ємного значення ПДВ на суму 329 855 927,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 31 320 186,30 грн.винесені Чернігівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернігівській області на підставі висновку про порушення ТОВ "КОТЛАС" п. 44.6 ст. 44, ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.3 ст. 200 ПК України, в результаті якого ТОВ "КОТЛАС" завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту звітного (податкового) періоду на загальну суму ПДВ за червень 2015 року 329 855 927 грн.

Позивачем у податковій декларації з ПДВ за червень 2015 року задекларовано податкових зобов'язань - 376,00 грн., податкового кредиту - 313 201 863,00 грн., від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду склало 313 201 487,00 грн. Згідно з поданим уточнюючим розрахунком ТОВ "КОТЛАС" збільшено податковий кредит за червень на 16 654 064,00 грн.

Вказану суму податкового кредиту в розмірі 329 855 927,00 грн. позивачем сформовано за рахунок відносин із ПАТ "Укрнафта" та ПАТ "Укртатнафта".

У акті перевірки вказано, що господарська діяльність ТОВ "КОТЛАС" має наступні ознаки нереальності здійснення операцій, а саме: - за період з 01.06.2015 р. по 31.08.2015 р. чисельність працюючих ТОВ "Котлас" становила 3 особи; - балансова вартість основних фондів за перевіряємий період відсутня, а на кінець 2013 року вона становила 9,1 тис. грн.; - відсутні наявні транспортні засоби (власні, орендовані); - встановлено відсутність реального ланцюга постачання реалізованого товару. Згідно вище викладеного, на думку Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області, залучення ТОВ "КОТЛАС" до вказаних операцій поставки, переробки, транспортування, зберігання, враховуючи можливості ТОВ "КОТЛАС" здійснювати дані види операцій, їх об'єм, специфікацію, не містять під собою розумної економічної ділової мети.

Чернігівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернігівській області вважає, що ТОВ "КОТЛАС" здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Таким чином, в порушення вимог п. 44.6 ст. 44, ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями) ТОВ "КОТЛАС" не підтверджено (завищено) суму податкових зобов'язань з податку на додану вартість на загальну суму 376 грн., в т. ч.: за червень 2015 р. на суму 376 грн. та не підтверджено здійснення господарських операцій на суму зареєстрованих податкових накладних на реалізацію за липень 2015 року в сумі ПДВ 647 479 316,00 грн. та за серпень 2015 року в сумі ПДВ 278,71 грн.

Враховуючи вищенаведене, Чернігівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернігівській області зроблено висновок, що з огляду на надання під час перевірки повного обсягу запитуваних первинних документів та недоліки наданих первинних документів, наявні ознаки нереальності господарських операцій між ТОВ "КОТЛАС" та його контрагентами (покупцями та постачальниками) за період з 01.06.2015 по 31.08.2015 року.

Суд критично оцінює наведені висновки з огляду на нижчевикладене.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "КОТЛАС" та ПАТ "Українська міжбанківська валютна біржа" було укладено договір № 570/53 від 19.05.2015 щодо допуску ТОВ "КОТЛАС" до участі в біржових аукціонах з продажу нафти сирої, газового конденсату власного видобутку і скрапленого газу в якості учасника аукціонів, що підтверджується відповідними аукціонними свідоцтвами (том №2 а.с. 11, 19, 28, 37, 45, 53, 61, 69, 77, 85, 93, 101, 109, 118, 128, 136, 144, 152, 160, 168, 176, 184, 192, 240, 208, 216, 225, 233, 241, 249, том №3 а. с. 1, 11, 20, 29, 38, 47, 57, 65, 74, 83, 92, 105, 113, 121, 131, 139, 148, 154, 164, 172, 180, 188, 196, 204, 212, 220, 228, 236, 244, 252, том №4 а.с. 1, 9, 17, 25, 33, 41, 49, 57, 65, 73, 81, 89, 100, 108, 116, 124, 133, 142, 151, 159, 167, 175, 183, 191, 199, 207, 215, 223, 231, 241, 249, 268, 278, 284, 290, 297, 304).

20 травня 2015 року ТОВ "КОТЛАС" прийняло участь в біржовому аукціоні за наслідками якого 21.05.2015 було укладено договори купівлі-продажу нафти:

з ПАТ "Укрнафта" № А-198/7901-Н, № А-198/7902-Н, № А-198/7903-Н, № А-198/7904-Н, № А-198/7905-Н, № А-198/7906-Н, № А-198/7907-Н, № А-198/7908-Н, № А-198/7909-Н, № А-198/7910-Н, № А-198/7911-Н, № А-198/7912-Н, № А-198/7913-Н, № А-198/7914-Н, № А-198/7915-Н, № А-198/7916-Н, № А-198/7917-Н, № А-198/7918-Н, № А-198/7919-Н, № А-198/7920-Н, № А-198/7921-Н, № А-198/7922-Н, № А-198/7923-Н, № А-198/7924-Н, № А-198/7925-Н, № А-198/7926-Н, № А-198/7927-Н, № А-198/7928-Н, № А-198/7929-Н, № А-198/7930-Н, № А-198/7931-Н, № А-198/7932- Н, № А-198/7933-Н, № А-198/7934-Н, № А-198/7935-Н, № А-198/7936-Н, № А-198/7937-Н, № А-198/7938-Н, № А-198/7939-Н, № А-198/7940-Н, № А-198/7941-Н, № А-198/7942-Н, № А-198/7943-Н, № А-198/7944-Н, № А-198/7945-Н, № А-198/7946-Н, № А-198/7947-Н, № А-198/7948-Н, № А-198/7949-Н, № А-198/7950-Н, № А-198/7951-Н, № А-198/7952-Н, № А-198/7953-Н, № А-198/7954-Н, № А-198/7955-Н, № А-198/7956-Н, № А-198/7957-Н, № А-198/7958-Н, № А-198/7959-Н, № А-198/7960-Н, № А-198/7961-Н, № А-198/7962-Н, № А-198/7963-Н, № А-198/7964-Н, № А-198/7965-Н, № А-198/7966-Н, № А-198/7967-Н, № А-198/7968-Н, № А-198/7969-Н, № А-198/7970-Н, № А-198/7971-Н, № А-198/7972-Н, № А-198/7973-Н, № А-198/7974-Н, № А-198/7975-Н, № А-198/7976-Н, № А-198/7977-Н, № А-198/7978-Н, № А-198/7979-Н, № А-198/7980-Н, № А-198/7981-Н, № А-198/7982-Н, № А-198/7983-Н, № А-198/7984-Н, № А-198/7985-Н, № А-198/7986-Н, № А-198/7987-Н, № А-198/7988-Н, № А-198/7989-Н, № А-198/7990-Н, № А-198/7991-Н, № А-198/7992-Н та № А-198/7993-Н (том №2 а.с.12-16, 20-23, 29-32, 38-41, 46-49, 54-57, 62-65, 70-73, 78-81, 86-89, 94-97, 102-105, 110-113, 119-122, 129-132, 137-140, 145-148, 153-156, 161-164, 169, 172, 177-180, 185-188, 193-196, 201-204, 209-212, 217-220, 226-229, 234-237, 242-244, 250-253, том №3 а.с. 2-5, 12-15, 21-24, 30-33, 39-42, 48-51, 58-61, 66-69, 75-78, 84-87, 93-96, 106-109, 114-117, 122-125, 132-135, 140-143, 149-152, 155-158, 165-168, 173-176, 181-184, 189-192, 197-200, 205-208, 213-216, 221-224, 229-232, 237-240, 245-248, 253-256, том №4 а.с. 2-5, 10-13, 18-21, 26-29, 34-37, 42-45, 50-53, 58-61, 66-69, 74-77, 82-85, 90-93, 101-104, 109-112, 117-120, 125-128, 134-137, 143-146, 152-155, 160-163, 168-171, 176-179, 184-187, 192-195, 200-203, 208-211, 216-219, 224-227, 232-235, 242-245, 250-253, 262-265, 269-272);

зі Спільним підприємством "Каштан Петролеум ЛТД", № А-198/8001-Н та № А-198/8002-Н (том №10 а.с.129-132,152-155);

з ТОВ "Спільне підприємство "УКРКАРПАТОЙЛ ЛТД", № А-198/7999-Н, № А-198/8000-Н (том №10 а.с.174-177,209-212);

з Спільним підприємством "Бориславська нафтова компанія", № А-198/8004-Н від 25.05.2015р. та № А-18/8003-Н від 25.05.2015 (том №10 а.с.16-19,30-33).

Умовами вказаних вище договорів передбачено, що предметом договору є нафта власного видобутку, у кількості та вартості визначеній у договорі; умови поставки різняться залежно від договорів, а саме: поставка товару здійснюється на умовах EXW НГВУ "Охтирканафтогаз", товарний парк ЦПСН Качанівського ГПЗ. Транспортування нафти відбувається трубопроводом через філію ПАТ "Укртранснафта" "ПМН" на ПАТ "Укртатнафта". Передача нафти здійснюється у товарному парку ЦПСН Качанівського ГПЗ; поставка товару здійснюється на умовах EXW НГВУ "Охтирканафтогаз", товарний парк "Гнідинці "НГВУ "Чернігівнафтогаз". Транспортування нафти відбувається трубопроводом через філію ПАТ "Укртранснафта" "ПМН" на ПАТ "Укртатнафта". Передача нафти здійснюється у товарному парку "Гнідищі" НГВУ "Чернігівнафтогаз"; поставка товару здійснюється на умовах EXW НГВУ "Долинанафтогаз", товарний парк ЦППН НГВУ "Долинанафтогаз". Умови транспортування нафти з пункту навантаження трубопроводом через філію ПАТ "Укртранснафта" "Дружба". Передача нафти здійснюється у товарному парку ЦППН НГВУ "Долинанафтогаз"; поставка товару здійснюється на умовах EXW НГВУ "Надвірнанафтогаз", товарний парк ДППН "Пасічна" НГВУ "Надвірнанафтогаз". Умови транспортування нафти з пункту відвантаження трубопроводом ПАТ "Укрнафта" на ПАТ "НАФТОХІМІК ПРИКАРПАТТЯ". Передача нафти здійснюється у товарному парку ДППН "Пасічна" НГВУ "Надвірнанфтогаз"; оставка товару здійснюється на умовах EXW НГВУ "Полтаванафтогаз", товарний парк ЦППН НГВУ "Полтаванафтогаз". Умови транспортування нафти з пункту відвантаження трубопроводом через філію ПАТ "Укртранснафта" "ПМН" на ПАТ "Укртатнафта". Передача нафти здійснюється у товарному парку ЦППН і НГВУ "Полтаванафтогаз"; поставка товару здійснюється на умовах EXW НГВУ "Бориславнафтогаз", товарний парк ДППН НЗП "Кінцевий", НЗП "Уличне-1", НГВУ "Бориславнафтогаз". Умови транспортування нафти з пункту відвантаження трубопроводом через філію ПАТ "Укртранснафта" "ПМН" на ПАТ "Укртатнафта". Передача нафти здійснюється у товарному парку ДППН НЗП "Кінцевий", НЗП "Уличне-1", НГВУ "Бориславнафтогаз".

Транспортування нафти з пункту відвантаження до пункту наливу, налив і подальше перевезення нафти залізничним або автомобільним транспортом покупець забезпечує самостійно у зазначені Додатком 1 терміни за окремими договорами, укладеними покупцем з транспортними (транспортно-експедиційними) організаціями з ПАТ "Укрнафта", яке діє на підставі Договору про спільну діяльність від 24.12.1997р. №999/97 з Компанією "Моментум Ентерпрайзис", та ТОВ "КОТЛАС" укладено договори купівлі-продажу газового конденсату № А-198/7994-Н, № А-198/7995-ГК, № А-198/7996-ГК, № А-198/7997-ГК, № А-198/7998-ГК, предметом яких є газовий конденсат стабільний власного видобутку СД 999/97. Поставка товару здійснюється на умовах EXW НГВУ "Полтаванафтогаз", товарний парк ЦППН НГВУ "Полтаванафтогаз". Умови транспортування нафти з пункту відвантаження трубопроводом через філію ПАТ "Укртранснафта" "ПМН" на ПАТ "Укртатнафта". Передача нафти здійснюється у товарному парку ЦППН і НГВУ "Полтаванафтогаз" (том №4 а.с.279-282,285-288,291-294,298-301,305-308).

На підтвердження реальності господарських операцій з придбання нафти та газового конденсату за вищенаведеними договорами, позивачем долучено до матеріалів справи письмові докази, а саме: додатки до договорів, акти приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей (далі - "ТМЦ"), якими підтверджено місце приймання-передачі товару, ціна та кількість ТМЦ, платіжні доручення. Крім того, у актах приймання-передачі зазначено, що сторони договору не мають претензій одна до одної відносно кількості та якості переданих ТМЦ (том №4 а.с.283-284,289-290,295-297,302-304,309-310).

Продавцями нафтопродуктів на користь ТОВ "КОТЛАС" виписані податкові накладні, копії яких наявні у матеріалах справи. Причому, ці податкові накладні відповідають положенням Наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної" від 22.09.2014 № 957 (був чинний на момент виникнення спірних правовідносин), зареєстровані у передбаченому законом порядку, а тому у суду відсутні підстави вважати зазначені податкові документи недійсними.

Разом з тим, згідно наявних у матеріалах справи документах встановлено, що згідно умов договорів купівлі нафти на біржовому аукціоні доставка ТМЦ відбувається на умовах EXW до НГВУ "Полтаванафтогаз", НГВУ "Бориславнафтогаз", НГВУ "Надвірнанафтогаз", НГВУ "Долинанафтогаз", НГВУ "Надвірнанафтогаз", НГВУ "Охтирканафтогаз", отже з вказаних вище пунктів ТОВ "КОТЛАС" зобов'язане забирати нафту та скраплений газ особисто.

З метою забезпечення виконання взятих на себе зобов'язань та транспортування нафти до місць зберігання, ТОВ "КОТЛАС" укладено договори зберігання нафти з ПАТ "НАФТОХІМІК ПРИКАРПАТТЯ" № К-1 від 20.05.2015 та ПАТ "Нафтопереробний комплекс - Галичина" № 32/15-037 від 29.05.2015 (том №10 а.с.73-76,227-229).

За умовами наведених договорів, якісні показники нафти, що приймається зберігачем від поклажодавця та зберігання і в подальшому повертається Зберігачем зі зберігання, повинні знаходитись в межах, визначених класифікацією відповідно до ДСТУ 9965-76 (Зберігач - ПАТ "НПК-ГАЛИЧИНА") або ДСТУ 9965-76, 51858-2002 (Зберігач - ПАТ "НАФТОХІМІК ПРИКАРПАТТЯ") (п. 1.2 договорів зберігання). При прийманні нафти на зберігання та її здачі зі зберігання, зберігач визначає відповідність показників нафти вимогам, зазначеним у п. 1.2 даного Договору (п. 2.4 договорів зберігання).

На підтвердження фактичного надання наведених послуг, позивачем надано копії актів приймання-передачі на зберігання нафти, актів виконаних робіт (наданих послуг), залізничні накладні та відомості вагонів, рахунки на оплату, платіжні доручення, картки рахунку по контрагенту ТОВ "КОТЛАС", податкові накладні, сертифікати якості по нафті, додатки до залізничної накладної (том №10 а.с.77-121,230-237).

Між ТОВ "КОТЛАС" та ПАТ "Укрнафта" було укладено договір на надання транспортних послуг № 06.1/734 - Р від 22.05.2015 та договір на надання транспортно-експедиційних послуг № 6.1/735 - Р від 22.05.2015, за якими експедитор зобов'язується за плату і за рахунок клієнта виконати та/або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу автомобільним, залізничним транспортом та/або трубопровідним транспортом (том №5 а.с.1-4,12-15).

В якості підтвердження виконання умов наведених договорів позивачем надано до суду додатки до договорів, акти на надання транспортних послуг, акти наданих послуг по договору-дорученню на надання транспортно-експедиційних послуг, звіти експедитора по Договору-дорученню на надання транспортно-експедиційних послуг (том №5 а.с.5-11,16-28).

ПАТ "Укрнафта" виписані зведені податкові накладні за травень, червень та липень 2015 року на адресу ТОВ "КОТЛАС", які зареєстровані у передбаченому законом порядку та були враховані позивачем під час формування податкового кредиту.

Придбана нафта на біржовому аукціоні № 198 від 20.05.2015 була в подальшому реалізована на користь Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" на підставі договору від 21 травня 2015 року № 1225/1/2120 (том №9 а.с.114-115).

За змістом цього договору Продавець (ТОВ "КОТЛАС") зобов'язується передати Покупцю нафту українських родовищ (видобуток ПАТ "Укрнафта" ресурс травня 2015 року, придбану Продавцем на аукціоні №198 від 20.05.2015), загальною кількістю 67164,400 (шістдесят сім тисяч сто шістдесят чотири тони 400 кг) тонн, а Покупець (ПАТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта") зобов'язується оплатити та прийняти нафту. Поставка нафти по кількості та якості здійснюється на умовах EXW - резервуари ПАТ "Укртатнафта".

Оплата за поставлену нафту була проведена у повному обсязі, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями № від 26.05.2015, № від 26.05.2015, № 146 від 08.07.2015, №147 від 09.07.2015 (том №9 а.с.117-120).

Позивачем з ПАТ "Укртатнафта" було укладено договір про надання послуг з переробки суміші нафти сирої та газового конденсату № 1322/5/2120 від 21.05.2015 з додатковими угодами від 21.05.2015, 31.05.2015, 02.06.2015, 24.06.2015, 30.06.2015, 15.07.2015, 22.07.2015 (том №7 а.с.6-22,40-41,58-61,80-81,101-102,124-126,145-146,

На підтвердження реальності господарських операцій за цим договором позивачем надано до суду копії актів прийому передачі суміші в переробку, актів прийому передачі наданих робіт з переробки суміші, актів приймання-передачі нафтопродуктів, рахунки фактури, податкові накладні, бухгалтерські довідки, ресурсні довідки вироблення готової продукції (нафтопродуктів), прейскуранти відпускних цін на нафтопродукти, акти змішування газового конденсату з нафтою, акти наданих послуг по відвантаженню нафтопродуктів трубопроводом, звіти виконавця, платіжні доручення, акти приймання-здавання нафти (том №7 а.с.23-39,42-57,62-79,82-100,103-123,127-144,147-223, том №8 а.с.1-137)

Нафтопродукти, які отримані за результатами переробки купленої на біржовому аукціоні нафти, яка є видобутком ПАТ "Укрнафта", у подальшому реалізовані ПАТ "Укртатнафта" та ПАТ "Укрнафта" на підставі договорів купівлі-продажу нафти № 1698/2/2118 від 31.07.2015, від 01.07.2015, від 13.07.2015, від 14.07.2015, від 15.07.2015 (том №5 а.с. 30-32, 34-36, 38-40, 42-44, 46-48, 50-52, 54-55, 59-61, 64-66, 69-72, 75-77, 81-83, 86-88, 91-93, 96-98, 102-104, 107-109, 112-113, 116-118, 121-123, 126-128, 131-133, 136-138, 141-143, 146-148, 151-153, 156-158, 161-163, 166-168, 171-173, 176-178, 181-183, 186-188, 191-193, 196-198, 201-203, 206-208, том №6 а.с. 1-3, 6-8, 11-13, 16-18, 21-23, 26-28, 31-33, 36-38, 41-43, 46-48, 51-53, 56-58, 61-63, 66-68, 71-73, 76-78, 81-83, 86-88, 91-93, 96-98, 101-103, 106-108, 111-113, 116-117, 120-122, 125-127, 130-132, 135-137, 140-142, 145-147, 150-152, 155-157, 160-162, 165-167, том №9 а.с.121-123).

У якості підтвердження реальності господарських операцій по вказаним договорам, позивачем надано до суду копії додаткових угод до договорів, актів приймання-передачі нафтопродуктів, податкових накладних, платіжних доручень, акту звірки взаєморозрахунків між ПАТ "Укртатнафта" та ТОВ "КОТЛАС" станом на 30.09.2017, акту звірки за 01.01.2015-30.09.2017 контрагент ТОВ "КОТЛАС", витягу з реєстру платіжних документів ПАТ "Укрнафта", реєстру отриманих ПАТ "Укрнафта" податкових накладних, реєстру виписаних ПАТ "Укрнафта" податкових накладних (том №5 а.с.33, 37, 41, 45, 49, 53, 56-58 ,62-63, 67-68, 73-74, 78-80, 84-85, 90, 94-95, 99-101, 105-106, 110-111, 114-115, 119-120, 124-125, 129-130, 134-135, 139-140, 144-145, 149-150, 154-155, 159-160, 164-165, 169-170, 174-175, 179-180, 184-185, 189-190, 194-195, 199-200, 204-205, 209-210, том №6 а.с. 4-5, 9-10, 14-15, 19-20, 24-25, 29-30, 34-35, 39-40, 44-45, 49-50, 54-55, 59-60, 64-65, 69-70, 74-75, 79-80, 84-85, 89-90, 99-100, 104-105, 109-110, 114-115, 118-119, 123-124, 128-129, 133-134, 138-139, 143-144, 148-149, 153-154, 158-159, 163-164, 168-169, том №9 а.с.124-130, 141-159).

Судом встановлено, що з метою транспортування нафти для її переробки до промислових майданчиків ПАТ "Укртатнафта", ТОВ "КОТЛАС" (Клієнт) із ПАТ "Укртатнафта" (Експедитор) укладено договори транспортного експедирування № 1241/10/2120 від 21.05.2015 (том №9 а.с.1-5), № 1256/10/2119 від 21.05.2015 (том №9 а.с.36-40).

Разом з тим, на підтвердження виконання умов зазначених договорів позивачем надано до суду копії додаткових угод до договору, рахунки-фактури, акти наданих послуг з транспортного експедирування, платіжні доручення, довідки по рахунку, податкові накладні, звіти виконавця (том №9 а.с.6-35,41-113).

На підтвердження незаконності висновків акту перевірки контролюючого органу та протиправності прийнятих, на його основі, податкових повідомлень-рішень, позивачем було надано копії договорів, додаткових угод до договорів, актів приймання-передачі товару, рахунків, податкових накладних, рахунків-фактур, платіжних доручень та інших належних документів, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій ТОВ "КОТЛАС" із контрагентами.

За змістом положень оскаржуваного акту "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Котлас" () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.06.2015 по 31.08.2015 року" від 20.10.2015 р. № 1749/22/37298946 вбачається, що контролюючий орган під час проведення перевірки дійшов наступних висновків:

господарська діяльність ТОВ "КОТЛАС" має ознаки нереальності;

при проведенні господарських операцій, ТОВ "КОТЛАС" не мало наміру отримати відповідний економічний ефект, тобто дані операції позбавлені ділової мети;

первинні документи, складені ТОВ "КОТЛАС" за результатами господарських операцій не відповідають вимогам законодавства України щодо форми та змісту й не можуть бути підтвердженням реальності господарської діяльності.

Суд не погоджується з доводами Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області про те, що надані до перевірки акти приймання-передачі нафтопродуктів, акти транспортування, зберігання не відповідають затвердженій формі заповнення відповідного документу. Тому, неможливо підтвердити факт приймання, транспортування, зберігання та переробки нафтопродуктів, у тому числі з тих підстав, що відповідні акти переробки нафтопродуктів від ПАТ "Укртатнафта" в ході перевірки не надавались.

На думку відповідача, такі акти повинні відповідати вимогам Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року № 281/171/578/155, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 вересня 2008 року за № 805/15496 (далі - Інструкція).

Виходячи з положень Інструкції та самого змісту додатків до Інструкції:

акт приймання нафти або нафтопродуктів за кількістю за формою N 5-НП складається у разі надходження нафти залізничним транспортом;

товарно-транспортні накладні за формою 1-ТТН складаються в разі надходження нафти автомобільним транспортом;

відвантажувальна відомість за формою N 4-НП, виходячи із положень підпункту 7.3.8 Інструкції, складається при відвантаженні нафтопродуктів залізничним транспортом;

акт приймання-здавання нафтопродуктів за формою N 8-НП видається вантажоодержувачеві в разі відвантаження нафти із нафтопродуктопроводів.

Натомість, Чернігівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернігівській області при складанні акту "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Котлас" () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.06.2015 по 31.08.2015" від 20.10.2015 № 1749/22/37298946 не досліджено, яким видом транспорту відбувалось транспортування товарів (нафтопродуктопровідним, автотранспортним, залізничним), не встановлено, хто безпосередньо був вантажоодержувачем товарів (позивач чи особи з якими було укладено договори зберігання), не окреслено чіткий перелік первинних документів, який повинен супроводжувати операції з поставки товарів на користь позивача.

Контролюючим органом у Акті від 20.10.2015 р. № 1749/22/37298946 зазначено, що під час проведення перевірки не надавались документи щодо підтвердження взаємовідносин з покупцями та постачальниками за період з 01.06.2015 по 31.08.2015 (заявки на поставку товарів, відрядження, авансові звіти, подорожні листи та інші) по взаємовідносинам із наступними постачальниками: ПАТ "Укрнафта", ПАТ "Укртатнафта", Договір про спільну діяльність від 24.12.1997 № 999/97, ТОВ "СП "Укркарпатойл", ПАТ "Дніпронафтопродукт", НГВУ "Полтаванафтогаз", СП "Каштан Петролеум ЛТД", СП "Бориславська нафтова компанія", Договір про спільну діяльність від № 35/21 від 28.01.208, ПАТ "Нафтохімік Прикарпаття", ПАТ "Нафтопереробний комплекс - Галичина", ТОВ "Нова пошта".

Однак норми податкового законодавства не обмежують період подання платником необхідних первинних документів лише часом проведення податкової перевірки.

Не дає підстави для такого висновку і пункт 44.6 статті 44 Податкового кодексу України, на який послався представник відповідачів, відповідно до якого у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складання такої звітності.

Наведена норма Кодексу лише визначає статус показників податкової звітності, які не підтверджені необхідними документами під час перевірки, однак не обмежує право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки.

Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на спростування вищевказаних висновків контролюючого органу про нереальність господарських операцій ТОВ "КОТЛАС", було надано копії підтверджуючих документів по господарських операціях, перелік який наведений вище. Окрім того, також було надано копії документів по контрагенту ПрАТ "Дніпронафтопродукт", а саме: Договір зберігання № 2454 від 01.06.2011, протоколи узгодження ціни, акти приймання-передачі наданих послуг та рахунки-фактури (том №10 а.с.51-57), а по контрагенту ТОВ "Нова Пошта" - Договір про надання послуг з організації перевезення відправлень № 77775 від 15.062015, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) (том №11 а.с.140-151).

Також, не знайшли підтвердження висновки контролюючого органу про можливе проведення через ТОВ "КОТЛАС" грошових потоків на ТОВ "ВТФ Авіас" від ТОВ "Укрнафта". По-перше, такі висновки не підтверджені належними і допустимими доказами, про що свідчать матеріали справи, по-друге, такі висновки є припущенням, яке судом оцінюється критично. Таких висновків суд дійшов при дослідженні даних виписки по рахунку ТОВ "КОТЛАС" № 4655 за період з 12.06.2012 по 21.06.2017.

З наведених підстав суд не погоджується із висновками Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області про відсутність економічної мети господарських операцій ТОВ "КОТЛАС" із ТОВ "СТ Оіл".

Суд, на даючи оцінку наведеним твердженням відповідача, з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів, вважає, що вони підлягають спростовуються з огляду на наступне.

За приписами ч. 1-2 ст. 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і використання практики Європейського суду з прав людини", Європейська Конвенція та рішення Європейського суду є джерелом права в Україні, національні суди мають використовувати практику Європейського суду.

Так, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Верховний Суд у своєму рішенні від 18 квітня 2018 року у справі № 911/917/15 дійшов висновку, що гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є компетенцією виключно національних судів першої та апеляційної інстанцій. Проте зважаючи на прецеденту практику ЄСПЛ, суд зобов'язаний мотивувати свої дії та рішення, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Суди повинні враховувати якість поданих сторонами доказів і, зокрема, те, чи породжують обставини, за яких вони були отримані, будь-який сумнів щодо їхньої достовірності й точності.

В світлі висновку, викладеному у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України", суд зобов'язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника, а виходячи з позиції цього суду, що висловлена в пункті 42 рішення "Бендерський проти України", відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Обов'язок суду оцінити відповідні докази за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України є однією з гарантій установлення об'єктивної істини у справі та прийняття законного і обґрунтованого рішення у відповідності до статті 242 цього Кодексу.

Верховний Суд у своєму рішенні від 18 квітня 2018 року у справі № 911/917/15 зауважив, що для з'ясування правової природи як господарської операції (спірної поставки), так і договору (укладенням якого опосередковувалося виконання цієї операції) необхідно вичерпно дослідити фактичні права та обов'язки сторін у процесі виконання операції, фактичний результат, до якого прагнули учасники такої операції, та оцінити зміни майнового стану, які відбулися у сторін в результаті операції. Зважаючи на принцип превалювання сутності над формою, судам слід було врахувати фактичне здійснення господарської операції, повинно підтверджуватися, в тому числі, і реальним джерелом походження товару (його виробництва, попередньої купівлі тощо) в обсязі, зазначеному у первинному документі.

На підтвердження протиправності висновків акту перевірки контролюючого органу та протиправності прийнятих, на його основі, податкових повідомлень-рішень, позивачем було надано копії договорів, додаткових угод до договорів, актів приймання-передачі товару, рахунків, податкових накладних, рахунків-фактур, платіжних доручень та інших належних документів, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій ТОВ "КОТЛАС" із контрагентами.

Надані позивачем первинні документи не мають дефектів щодо форми, змісту або пошкодження, які б зумовили втрату ними юридичної і доказової сили, тобто оформленні на підставі та відповідно до вимог законодавства України.

Крім того, при дослідженні вищенаведених доказів суд дійшов висновку, що вони містять деталізовану структуру господарських операцій, конкретні місця виконання, розрахунки вартості товару та послуг, дані, які дозволяють ідентифікувати усіх учасників господарських операцій.

Суд зазначає, що наведені первинні документи підтверджують і розкривають суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризи) і ділову мету. Означені первинні документи є юридично значущими для цілей формування даних бухгалтерського обліку, та відповідно, податкового обліку, що й було законно зроблено позивачем.

Натомість, відповідачем у висновках акту від 20.10.2015р. № 1749/22/37298946 не приділено достатньо уваги до специфіки та особливості спірних операцій, що призвело до передчасних висновків про нереальність господарських операцій ТОВ "КОТЛАС" та відсутність економічного ефекту від їх здійснення.

Разом з тим, позивачем надано до суду ті відомості та документи, які за звичайною діловою практикою супроводжують фактичне виконання такого роду операцій та у сукупності з первинними документами підтверджують їх фактичне (реальне) виконання.

Відповідачами, в свою чергу, не наведено переконливих доводів та не подано належних доказів на підтвердження того, що наведені відомості та документи є неповними, недостовірними та (або) суперечливими, а операції з реалізації товарів - збитковими.

Суд не погоджується з твердженням відповідачів про відсутність економічної (господарської) мети у операціях між ТОВ "КОТЛАС" та його контрагентами, оскільки виходячи зі змісту положень оскаржуваного акту та наявних у матеріалах справи документів, відсутні належні та допустимі докази, які свідчать про збільшення задекларованих витрат та зменшення об'єкта оподаткування без можливості отримання додаткового приросту активів чи збереження їх вартості, а також ускладнення процесу придбання або реалізації товарів шляхом використання посередників, за рахунок яких збільшується їх вартість.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінивши подані позивачем докази за правилами статті 90 КАС України, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що надані позивачем документи оформлені з дотриманням вимог чинного законодавства, містять необхідні відомості для цілей бухгалтерського та податкового обліку, а також засвідчують реальність господарських операцій між ТОВ "КОТЛАС" та його контрагентами за період з 01.06.2015 по 31.08.2015.

За таких обставин, суд вважає висновки податкового органу про нереальність господарських операцій ТОВ "КОТЛАС" із власними контрагентами та, відповідно, неправомірність формування податкового кредиту по взаємовідносинах із ними незаконними, а тому прийняті податкові повідомлення-рішення № від 05.11.2015 та № від 27.07.2016 є протиправними та підлягають скасуванню.

Натомість, податкове повідомлення-рішення № від 05.11.2015 є скасованим Головним управлінням ДФС у Чернігівській області при розгляді скарги ТОВ "КОТЛАС" (том №1 а.с.110-118).

У відповідності до пп. 60.1.3 п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі.

У випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов'язання або податкового боргу (п. 60.4 ст. 60 ПК України).

Враховуючи наведене, податкове повідомлення-рішення № від 05.11.2015 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 31320148,70 грн. вважається відкликаним з дня отримання ТОВ "КОТЛАС" податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Чернігівській області від 27.07.2016 № .

Тому, в частині скасування податкового повідомлення-рішення № від 05.11.2015 слід відмовити.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуваннях усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо позовних вимог про визнання незаконними та скасування висновків акту Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Котлас" () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.06.2015 по 31.08.2015 року" № 1749/22/37298946 від 20.10.2015 р. у відповідних частинах, суд вважає, що такі вимоги не підлягають задоволенню з тих підстав, що у зазначеному акті перевірки зафіксовано певні факти і обставини, які спростовані судом під час розгляду справи, а тому відсутня необхідність для окремого (від податкових повідомлень-рішень) скасування цих висновків у судовому порядку.

Вказаний акт не має обов'язкового характеру та не тягне за собою юридичних наслідків, а отже, не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.11.2015 № та від 27.07.2016 №.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762,00 грн.) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (616700,00 грн.).

Позивачем було сплачено 616700,00 грн. судового збору відповідно до платіжного доручення від 19.04.2018 № (#11) (том №1 а.с.4), що є гранично допустимою межею судового збору за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру.

19.04.2018 позивачем сплачено 1762,00 грн. судового збору відповідно до квитанції №36 (том №1 а.с.5).

Також позивачем 08.05.2018 доплачено судовий збір у розмірі 21144,00 грн. відповідно до квитанції №7 (том №1 а.с.131).

У відповідності до вимог частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області на користь позивача підлягають стягненню здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 616700,00 грн.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ''КОТЛАС'' (вул. Дружби Народів, буд. 206, м. Харків, 61000) до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області (вул. Кирпоноса, 28, м. Чернігів, 14000), Головного управління ДФС у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000) про визнання протиправним, скасування акту та податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 05.11.2015 № та від 27.07.2016 №.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області (вул. Кирпоноса, 28, м. Чернігів, 14000, ) 616700 (шістсот шістнадцять тисяч сімсот) грн. 00 коп. судових витрат на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ''КОТЛАС'' (вул. Дружби Народів, буд. 206, м. Харків, 61000, ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повне судове рішення складено 15 червня 2018 року.

Суддя О.В. Кашпур