Справа № 815/2596/17
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2018 року

Київ

справа №815/2596/17

адміністративне провадження №К/9901/320/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

за участю: секретаря судового засідання: Лисенко О.М.,

представника позивача: Рябоконя К.Ю.

представника відповідача: Макаренка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Дельта Вілмар» на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 (головуючий суддя - Градовський Ю.М., судді: Кравченко К.В., Лук'янчук О.В.) у справі № 815/2596/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Дельта Вілмар» до Офісу великих платників податків ДФС України про визнання протиправним та скасування наказу, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Дельта Вілмар» (далі - ТОВ «Торговий Дім «Дельта Вілмар») звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, просило визнати протиправним та скасувати наказ Офісу великих платників податків ДФС України від 27.04.2017 №885.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 23.06.2017 позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Офісу великих платників податків ДФС України від 27.04.2017 №885 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Торговий Дім «Дельта Вілмар».

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з висновками суду апеляційної інстанції ТОВ «Торговий Дім «Дельта Вілмар» звернулось із касаційною скаргою до суду касаційної інстанції, в якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 та залишити в силі постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23.06.2017.

В обґрунтування своїх вимог ТОВ «Торговий Дім «Дельта Вілмар» зазначає, що судом апеляційної інстанції не було досліджено обставин справи відносно того, що відповідач не дотримався процедури направлення запитів для отримання інформації, у зв'язку з чим у відповідача були відсутні підстави для прийняття спірного наказу на підставах, встановлених підпунктами 78.1.1 та 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, що свідчить про протиправність оскаржуваного наказу.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як з'ясовано судами попередніх інстанцій, відділом податкового супроводження підприємств сфери промислового виробництва в ході відпрацювання підприємства ТОВ «Торговий дім «Дельта Вілмар» встановлено взаємовідносини з контрагентами - постачальниками, а саме: ТОВ «Ніксервіс-Плюс», СТОВ «Південне», СГВК «Олімпійський», ТОВ «Агрофірма Основа», ФОП ОСОБА_1., ФГ «Мрія», ПП «М-Агро», ТОВ «Русінтер», ТОВ «Специнвест», ПП «Альфа-Юг», ТОВ «Агро-Сити», ТОВ «Форт-Вест», ТОВ «Ланчбокс», ТОВ «Греін», ТОВ «Прометей - зерноторгова компанія», ТОВ «Зерноторгова Компанія «Промітей», ТОВ «Бізнесхолдингруп», ТОВ «Маяк Агро», по яким отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення вказаним платником податків валютного та іншого врегульованого Податковим Кодексом.

З метою отримання пояснень щодо отриманих по зазначеним контрагентам податкових інформацій та встановлення розбіжностей, відповідачем на адресу позивача надіслано одинадцять запитів для надання пояснень та документального підтвердження щодо господарських взаємовідносин із тринадцятьма із вісімнадцяти перелічених контрагентів в наказі на перевірку, а позивачем, в свою чергу, надано відповіді на них, а саме:

1) запит №78/10/28-0-41 від 27.05.2016 щодо ТОВ «Маяк Агро». Відповідь №407 від 12.06.2015 (штамп від 16.06.2016);

2) запит №2299/10/28-08-47 від 25.05.2016 щодо ТОВ «Ніксервіс-Плюс». Відповідь №119 від 07.06.2016 (штамп від 07.06.2016);

3) №1405/10/28-08-47 від 31.03.2016 щодо ТОВ «Бізнесхолдінгруп». Відповідь №87 від 13.04.2016 (штамп від 13.04.2016);

4) №2102/10/28-08-47 від 16.05.2016 щодо СТОВ «Південне». Відповідь №117 від 07.06.2015 (штамп від 07.06.2016);

5) №2246/10/28-08-47 щодо ФГ «Мрія», СГВК «Олімпійський». Відповідь №118 від 07.06.2015 (штамп від 07.06.2016);

6) запит №885/10/28-08-41 від 23.02.2016 щодо ТОВ «Бізнесхолдінгруп», ТОВ «Маяк Агро», ТОВ «Прометей - зерно торгова компанія». Відповідь №66 від 11.03.2016 (штамп від 11.03.2016);

7) №3873/10/28-08-47 від 18.08.2016 щодо ТОВ «Прометей-зерноторгова компанія». Відповідь №179 від 23.09.2016 (штамп від 23.09.2016);

8) №3564/10/28-08-47 від 04.08.2016 щодо ТОВ «ЗК Прометей», ПП «М-Агро», ТОВ «Агрофірма Основа». Відповідь №170 від 29.08.2016 (штамп від 29.08.2016);

9) №3379/10/28-08-47 від 20.07.2016 щодо ФОП ОСОБА_1. Відповідь №150 від 29.07.2016 (штамп від 29.07.2016);

10) №2444/10/28-08-47 від 31.05.2016 щодо ТОВ «Ніксервіс-Плюс», ТОВ «Специнвест». Відповідь №128 від 24.06.2016 року (штамп від 24.06.2016);

11) запит №12484/10/28-10-49 від 02.03.2017 щодо ТОВ «Русьінтер». Відповідь №53 від 24.03.2017 (штамп від 28.03.2017).

Однак, на думку контролюючого органу, позивач надав не в повному обсязі обґрунтовані письмові пояснення та документальне підтвердження щодо взаємовідносин з наведеними вище контрагентами.

Наведені обставини стали підставою для прийняття наказу від 27.04.2017 №885 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Торговий дім «Дельта Вілмар» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість та податку на прибуток по взаємовідносинах з СТОВ «Південне» за січень-квітень 2015 року, ФГ «Мрія» за лютий-березень 2015 року, ТОВ «Маяк Агро» за квітень 2015 року , ТОВ «Бізнесхолдингруп» за травень вересень 2015 року, СГВК «Олімпійський» за вересень 2015 року, ПП «Альфа-Юг», ТОВ «Агро-Сити», ТОВ «Форт-Вест», ТОВ «Ланчбокс», ТОВ «Греін», ТОВ «Прометей-зерноторговая компания» за 2015 рік, ТОВ «ЗК «Промітей» за січень 2016 року, ТОВ «Ніксервіс-Плюс» за лютий-квітень 2016 року, ПП «М-Агро», ТОВ «Специнвест» за квітень 2016 року, ТОВ «Агрофірма Основа», ФОП ОСОБА_1. за травень 2016 року, ТОВ «Русінтер» за грудень 2016 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність обставин, з якими положення підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України пов'язують можливість призначення та проведення позапланової виїзної перевірки, оскільки позивачем правомірно відмовлено у виконанні надісланих відповідачем запитів по контрагентах ТОВ «Промітей - Зерноторгова Компанія» за травень 2015 року; ТОВ «Зерноторгова Компанія-Промітей» за січень 2016 року; ТОВ «Агрофірма Основа» за травень 2016 року; ПП «М-Агро» за квітень 2016 року; ТОВ «Русінтер» за грудень 2016 року, який складено з порушеннями пункту 73.5 статті 73 Податкового кодексу України. Зокрема, такі запити не містять підстав для їх направлення, в них не зазначено які саме порушення були допущені з боку позивача. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що відповідач у спірному наказі передбачає проведення перевірки по взаємовідносинам з контрагентами ТОВ «Агро-Сити», ТОВ «Форт-Вест», ТОВ «Ланчбокс», ТОВ «Грейн» та ПП «Альфа-Юг» про надання інформації щодо яких запит не надсилався.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо наявності підстав для прийняття наказу, оскільки платником податку не були надані усі первинні документи, які були вказані у запитах, а саме: не надано оборотно-сальдових відомостей та документів, що підтверджують якість, склад та походження товару (запит №78/10/28-08-41 від 27.05.2015); аналогічні документи не були надані за запитом №885/10/28-08-41 від 23.02.2015; не надано оборотно-сальдових відомостей по рах. 36, 63, 311, 20, 64 та документів, що підтверджують якість, склад та походження товару (запити №1405/10/28-08-47 від 31.03.2016, №2102/10/28-08-47 від 16.05.2016, №2246/10/28-08-47 від 19.05.2016, №2299/10/28-08-47 від 25.05.2016, №2444/10/28-08-47 від 30.05.2016, №3379/10/28-08-47 від 20.07.2016); не надано жодних відповідей на запит №3564/10/28-08-47 від 4.08.2016, №3873/10/28-08-47 від 18.08.2016, №3958/10/28-08-47 від 31.08.2016, №12484/10/28-10-49-10 від 2.03.2017.

Надаючи оцінку обставинам у справі Верховний Суд виходить з наступного.

Підпунктом 20.1.14 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючим органам надано право у разі виявлення порушення вимог податкового чи іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, надсилати платникам податків письмові запити щодо надання засвідчених належним чином копій документів.

Наведений законодавчий припис кореспондується з положеннями пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, в силу якого контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, у разі, коли за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

З наведених норм вбачається, що виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку надіслання на адресу платника (вручення платнику) обов'язкового письмового запиту з пропозицією надати пояснення та їх документальні підтвердження для усунення сумнівів контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства.

За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

При цьому слід враховувати, що відповідно до позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 27.01.2015 у справі за позовом ТОВ «Будгарантінвест-55» до Державної податкової інспекції у м. Южному Одеської області про визнання незаконним наказу про проведення документальної невиїзної позапланової перевірки та визнання протиправними дій, право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду такої перевірки.

Пунктом 3 частини першої статті 163 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017) передбачено, що в мотивувальній частині рішення зазначаються обставини, встановлені судом із посиланням на докази, мотиви неврахування окремих доказів, а також мотиви, з яких суд виходив при ухваленні рішення, і положення закону, якими він керувався.

Таким чином, у мотивувальній частині рішення необхідно навести дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, з яких виходив суд при вирішенні спору. Визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен це обґрунтувати.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, переглядаючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції не дослідив відповідних обставин та не спростував висновки суду першої інстанції про те, що надісланий відповідачем запит складено з порушеннями вимог податкового законодавства, що звільняє платника податків від обов'язку щодо надання на відповіді на такий запит податкового органу.

Крім того, скасовуючи постанову суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не спростовано доводи суду першої інстанції стосовно ненадсилання відповідачем запитів щодо надання пояснень та документального підтвердження по контрагентам ТОВ «Агро-Сити», ТОВ «Форт-Вест», ТОВ «Ланчбокс», ТОВ «Грейн» та ПП «Альфа-Юг», що виключає можливість надання позивачем відповіді та такі запити та виникнення підстав для прийняття наказу щодо проведення перевірки по взаємовідносинам із зазначеними контрагентами.

Відповідно до частин другої та третьої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017) законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Наведена норма кореспондує статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції чинній з 15.12.2017.

За приписами частин першої-третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Отже, під час нового розгляду справи суду слід перевірити законність підстав для прийняття спірного наказу по взаємовідносинах з ПП «Альфа-Юг», ТОВ «Агро-Сити», ТОВ «Форт-Вест», ТОВ «Ланчбокс», ТОВ «Греін», надати правову оцінку запитам контролюючого органу та відповіді платника на запити на предмет повноти та вичерпності, в залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

При цьому, суд постановляє ухвалу про закінчення з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами тільки після того, як проведено всі дії, необхідні для повного та всебічного з'ясування обставин справи, перевірено всі вимоги та заперечення осіб, які беруть участь у справі, та вичерпано всі можливості збирання й оцінки доказів.

Разом з тим, частина 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017) встановлює, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Виходячи з положень частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017) суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Зважаючи на наведене, касаційна інстанція на підставі статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017) дійшла висновку про неможливість надання належної юридичної оцінки всім обставинам у справі, у зв'язку з чим справа підлягає направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для повного, достовірного з'ясування та правильного вирішення цього спору.

Керуючись статтями 250, 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дельта Вілмар» задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо скасування наказу Офісу великих платників податків ДФС України від 27.04.2017 №885 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Торговий Дім «Дельта Вілмар» по взаємовідносинах з ПП «Альфа-Юг», ТОВ «Агро-Сити», ТОВ «Форт-Вест», ТОВ «Ланчбокс», ТОВ «Греін».

В цій частині направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В решті постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна ,

Судді Верховного Суду