Справа № 700/196/18
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року справа № 700/196/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тимошенко В.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лисянської селищної ради Черкаської області, селищного голови смт. Лисянка ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії,

встановив:

30 березня 2018 року до Лисянського районного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Лисянської селищної ради Черкаської області (19301, Черкаська область, смт. Лисянка, вул. Миру, 30), селищного голови смт. Лисянка ОСОБА_2 (19301, Черкаська область, смт. Лисянка, вул. Миру, 30), в якому просить:

1) визнати протиправною бездіяльність Лисянської селищної ради Черкаської області в частині порушень законодавства про звернення громадян та не розгляду поданої ОСОБА_1 заяви від 18.10.2017;

2) визнати протиправною бездіяльність селищного голови смт. Лисянка ОСОБА_2Ф.в частині порушень законодавства про звернення громадян та не розгляду поданої ОСОБА_1 заяви від 18.10.2017;

3) зобовязати відповідачів провести перевірку законності використання земельних ділянок гр. ОСОБА_3 по вул. Гоголя, 18 та гр.. ОСОБА_4 по вул. Гоголя, 16 в смт. Лисянка, Черкаської області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що на його думку відповідачі здійснили бездіяльність щодо своєчасного надання відповіді на його письмовий запит, що є порушенням Закону України Про звернення громадян.

Ухвалою суду від 14.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом пятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач - 2 01.06.2018 надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив з тієї підстави, що 18.10.2017 до Лисянської селищної ради надійшла заява ОСОБА_1 щодо прийняття мір до власниці земельної ділянки ОСОБА_3 Дана заява адресована Голові адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лисянської селищної ради. При перевірці викладених у заяві обставин встановлено, що Лисянська селищна рада неодноразово розглядала дане спірне питання. Також дане питання розглядалось на засіданні адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лисянської селищної ради, питання вирішено по суті, а тому відповідно до ст. 8 Закону України «Про звернення громадян» не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішене по суті.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що 18.10.2017 ОСОБА_1 звернувся із заявою до голови адміністративної комісії ОСОБА_5, в якому просить прийняти міри до власниці земельної ділянки ОСОБА_3, яка знаходиться в провулку Гоголя, 18, перевірити законність приватизації.

09.02.2018 ОСОБА_1 звернувся із запитом до селищного голови смт. Лисянка Черкаського району ОСОБА_2, в якому просив надати рішення адміністративної комісії селищної ради, голови комісії ОСОБА_5 .М., на його заяву від 18.10.2017 про перевірку законності використання земельних ділянок по вул. Гоголя 18, гр. ОСОБА_3 та по вул. Гоголя, 16 ОСОБА_4

12.02.2018 листом №191 селищний голова Лисянської ради ОСОБА_2, повідомив ОСОБА_1 про те, що враховуючи специфіку порушеного питання для належного розгляду заяви адміністративною комісією при виконавчому комітеті Лисянської селищної ради потрібна комісійна перевірка викладених у заяві обставин на місці вказаному у заяві. Від часу отримання заяви по теперішній час погодні умови не дозволяють провести даного роду перевірку використання громадянами земельних ділянок, тому комісійної перевірки на місці не відбулося. Після нормалізації погодних умов та враховуючи періодичність розгляду заяв адміністративною комісією порушене питання буде вирішене в межах наданих повноважень.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає таке.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 7 частини 1 статті 4 КАС України встановлено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності саме рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначенні Законом України «Про місцеве самоврядування».

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст (ч. 2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування», систему місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що спеціальним законом, який регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення, є Закон України «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 Закон України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Вимоги до звернення встановлені статтею 4 Закон України «Про звернення громадян».

Так, звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне). Звернення може бути усним чи письмовим. У зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз'ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

У відповідності до ч. 1, 3 ст. 7 Закон України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

За статтею 8 Закон України «Про звернення громадян» письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає.

Не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

З послідовного аналізу зазначених положень Закону слідує висновок, що не підлягають розгляду звернення громадян, які не підписані автором, не містять місця його проживання або вже вирішено по суті.

Якщо звернення оформлене з порушенням вимог ст. 4 Закон України «Про звернення громадян», то воно підлягає поверненню заявнику із розясненням наявності недоліків.

Звернення позивача від 18.10.2017 відповідає вищевказаним вимогам. Посилання відповідача на те, що дане звернення вже неодноразово розглядалося судом відхиляються, оскільки в матеріалах справи міститься відповідь на запит позивача від 09.02.2018, в якому зазначено, що порушене ОСОБА_1 питання буде вирішене в межах наданих повноважень після нормалізації погодних умов.

Таким чином суд зазначає, що остаточної відповіді на заяву позивача від 18.10.2017 відповідачем надано не було, як і не було надано суду доказів неодноразових звернень позивача із тих самих питань. Надані відповідачем документи не стосуються предмету позову, а саме протиправної бездіяльності.

Виходячи з положень частин 1, 3 статті 15 Закон України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

У разі відсутності порушень прав з боку органу місцевого самоврядування, останній повинен у письмовій відповіді повідомити про це громадянину, обґрунтувавши таку відповідь.

Суд звертає увагу, що відсутність порушених прав не звільняє субєкта владних повноважень від надання обґрунтованої відповіді на звернення.

Виходячи з наведеного, відповідач не забезпечив належного розгляду звернення позивача від 18.10.2017 та не надав обґрунтованої письмової відповіді про наслідки та суть прийнятого рішення, чим допустив протиправну бездіяльність.

Як наслідок, для відновлення порушених прав позивача необхідно зобовязати відповідача усунути допущені порушення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведених обставин та особливостей правового регулювання, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу матеріалів справи, враховуючи недоведеність відповідачем правомірності вчиненої бездіяльності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачені позивачем судові витрати слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139-143, 159, 242-246, 250, 255, 262, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність селищного голови смт. Лисянка ОСОБА_2 та Лисянської селищної ради Черкаської області щодо не розгляду поданої ОСОБА_1 заяви від 18.10.2017 вх. Б-46.

Зобовязати селищного голову смт. Лисянка ОСОБА_2 та Лисянську селищну раду Черкаської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.10.2017 вх. Б-46 та надати відповідь.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Лисянської селищної ради Черкаської області (19301, Черкаська область, смт. Лисянка, вул. Миру, 30, ) на користь ОСОБА_1 (19301, Черкаська область, смт. Лисянка, вул. Гоголя, 21, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп.

Копію рішення направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до суду апеляційної інстанції через Черкаський окружний адміністративний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Тимошенко