Справа № 725/2636/18
Суддя: Стоцька Л. А.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/2636/18
Номер провадження 2-а/725/66/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2018 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

за участю секретаря: Слободян В.О.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти 2 батальйону УПП в Чернівецькій області ОСОБА_3 про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора роти 2 батальйону УПП в Чернівецькій області ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.Посилався на те, що 07.05.2018 року поліцейським роти 2 батальйону УПП в Чернівецькій області сержантом ОСОБА_3 було винесено відносно нього постанову серії ВР №327176 від 07.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У постанові вказується про те, що він керуючи транспортним засобом ОСОБА_4 S500 номерний знак НОМЕР_1 07 травня 2018 року о 00 год. 35 хв. в м. Чернівці по вул. Боброва 1, порушив вимоги зони дії знаку 3.21 та здійснив в подальшому рух, чим порушив ПДР 8.4, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Позивач обґрунтовував позовні вимоги тим, що вказаною постановою відповідач застосував адміністративне стягнення штраф, однак не зазначив розмір такого штрафу, при цьому вказано: «На підставі ч. 2 ст. 308 КпАП України у разі несплати ОСОБА_2 штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання цієї постанови органам державної виконавчої служби стягнути із правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 510 грн.»

Дану постанову позивач вважає незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення відносно нього.

Крім того, позивач обґрунтовував позовні вимоги тим, що з деяких пір схожий знак на 3.21 «Вїзд заборонено» зявився на розі вулиць Боброва ОСОБА_5 біля будинку № 1 по вул. Боброва в м. Чернівці. Позивач був впевнений у незаконності розміщення вказаного дорожнього знаку та після того як відносно нього винесли оскаржувану постанову, він додатковим листом від 14.05.2018 року звернувся на адресу Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради із проханням перевірити законність встановлення зазначеного знаку.

За результатом його звернення Департамент звернувся до КП «МіськШЕП» в якому зазначив «Враховучи відсутність підтверджуючих документів на встановлення відповідних дорожніх знаків, які регламентують односторонній рух по вул. Боброва, просимо до 22.05.2018 року демонтувати дорожні знаки, а саме: 3.21 «Вїзд заборонено» та 5.5 «Дорога з одностороннім рухом»».

Просив скасувати постанову серії ВР №327176 від 07.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі і закрити справу про адміністративне правопорушення відносно нього.

Представником відповідача було подано відзив на позов, в яких Управління просило відмовити в задоволенні позову. При цьому посилався на те, що 07.05.2018 року в ході патрулювання та виконання службових обовязків поліцейським роти № 2 батальйону УПП в Чернівецькій області ДПП сержантом поліції ОСОБА_3 було виявлено автомобіль Mercedes-Benz S500, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який рухаючись по вул. Боброва 1 порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 «Вїзд заборонено», чим порушив п. 8.4 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, якими визначено, що забороняється вїзд усіх транспортних засобів.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та підтвердив, викладені в ньому обставини. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, вважає, що адміністративний позов ОСОБА_2 обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав:

Так, судом встановлено, що 07.05.2018 року відносно ОСОБА_2 було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення. Як вбачається із змісту постанови серії ВР №327176 від 07.05.2018 року, 07.05.2018 року о 00 год. 35 хв. в м. Чернівці по вул. Боброва 1 водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем ОСОБА_4 S500, д.н.з. НОМЕР_2 порушив вимоги зони дію знаку 3.21 та здійснив в подальшому рух, чим порушив ПДР п. 8.4, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КпАП України (а.с.6).

Постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ВР №327176 від 07.05.2018 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, однак сума штрафу не вказана, натомість вказано, що «На підставі ч. 2 ст. 308 КпАП України у разі несплати ОСОБА_2 штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання цієї постанови органам державної виконавчої служби стягнути із правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 510 грн.» (а.с.6).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про дорожній рух» державне управління у сфері дорожнього руху та його безпеки здійснюється Кабінетом Міністрів України, спеціально уповноваженими на це центральними органами виконавчої влади, органами виконавчої влади в Автономній Республіці Крим, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.

Статтею 6 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що до компетенції міських рад та їх виконавчих органів, районних рад та районних державних адміністрацій у сфері дорожнього руху належить: виконання вимог законодавства та рішень органів виконавчої влади про дорожній рух і його безпеку; розробка, затвердження та реалізація міських і районних програм розвитку дорожнього руху та його безпеки; формування міських і районних фондів, у тому числі позабюджетних, для фінансування програм і окремих заходів, спрямованих на розвиток дорожнього руху та його безпеки; контроль за технічним обслуговуванням і ремонтом транспортних засобів, забезпеченням розвитку сфери цих послуг; організація дорожнього руху на території міста і району згідно з відповідними генеральними планами, проектами детального планування та забудови населених пунктів, автоматизованих систем керування дорожнім рухом, комплексних транспортних схем і схем організації дорожнього руху та з екологічно безпечними умовами; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів; встановлення порядку і здійснення заходів щодо забезпечення охорони транспортних засобів на платних стоянках та в колективних гаражах; прийняття рішень про розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування транспортних засобів та стоянок таксі на вулицях і дорогах населених пунктів, здійснення контролю за дотриманням визначених правилами паркування транспортних засобів вимог щодо розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування; керівництво та контроль за діяльністю підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання за виконанням вимог законодавства, рішень органів державної виконавчої влади про дорожній рух і його безпеку; контроль за виявленням дорожньо-транспортних пригод та впровадженням заходів у місцях їх концентрації, на аварійно-небезпечних ділянках вулиць, доріг та залізничних переїздах; організація системи заходів щодо медичного забезпечення безпеки дорожнього руху та контроль за їх реалізацією; накладання у межах своєї компетенції адміністративних стягнень за порушення законодавства у сфері дорожнього руху та його безпеки; керівництво роботою по справлянню податків, зборів та інших обов'язкових платежів у сфері дорожнього руху.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги» технічні засоби спеціальні технічні засоби, призначені для організації та регулювання дорожнього руху (дорожні знаки, інформаційні табло, дорожня розмітка, сигнальні стовпчики, транспортні та пішохідні огородження різних типів ,світлофорне обладнання тощо.

Із п. 3 ст. 21 Закону України «Про автомобільні дороги» вбачається, що органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, об'єктів дорожнього сервісу та рекламо носіїв.

Таким чином, на органи місцевого самоврядування покладені обовязки організації дорожнього руху на території міста та відповідають за розміщення технічних засобів, у тому числі і дорожніх знаків.

Також, судом встановлено, що Рішенням Чернівецької міської ради від 12.04.2017 року за № 677 було затверджено «Положення про Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради».

Із п.1.1 вказаного Положення вбачається, що Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, є виконавчим органом Чернівецької міської ради.

Відповідно до п. 3.1.19 Положення, до функцій Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради належить здійснення контролю за виконанням робіт на об'єктах по капітальному ремонту, модернізації та реконструкції житлового фонду, капітального та поточного ремонту і утримання вулично-шляхової мережі міста, інженерних мереж, технічних засобів регулювання дорожнього руху та інших обєктах, замовником яких є Департамент.

Отже, відповідно до ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» на Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради покладено обовязки по утриманню вулично-шляхової мережі міста, інженерних мереж, технічних засобів регулювання дорожнього руху.

Відповідно до листа ОСОБА_2 до першого заступника директора департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, позивач звернувся до Департаменту із проханням перевірити законність встановлення дорожнього знаку 3.21 «Вїзд заборонено» на розі вулиць Боброва ОСОБА_5 біля будинку № 1 по вул. Боброва в м. Чернівці (а.с. 9)

Із відповіді Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради вбачається, що Департамент просить КП «МіськШЕП» до 22 травня 2018 року демонтувати дорожні знаки, а саме: 3.21 «Вїзд заборонено» за адресою вул. Боброва 1 та 5.5 «Дорога з одностороннім рухом» за адресою вул. Боброва 17 в м. Чернівці, мотивуючи своє прохання тим, що у Департаменті житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради відсутні підтверджуючі документи встановлення вказаних дорожніх знаків які регламентують односторонній рух по вул. Боброва (а.с. 10).

Тому, суд приходить до переконливого висновку, що вказані дорожні знаки незаконно розміщенні за вказаною адресою.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КпАП України).

Згідно ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно до п.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається відповідача.Докази надають суду учасники справи. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів.

За змістом ч.9 ст. 80 КАС України копії доказів, що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження (надсилання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи, або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_2 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ВР №327176 від 07.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.122 КпАП України та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька