Справа № 310/9141/17(ЗП/808/5/18)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2018 рокусправа № 310/9141/17(ЗП/808/5/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

суддя - доповідач: Олефіренко Н.А.

судді: Білак С.В. Шальєва В.А.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

За участю представників:

Позивача не зявився

Відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 р. (суддя Бойченко Юлія Петрівна) в адміністративній справі № 310/9141/17(ЗП/808/5/18) за позовом ОСОБА_2 до Бердянського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області, Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області третя особа: Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У січня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суджу із адміністративним позовом до Бердянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Бердянського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області, третя особа - Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, в якому позивач просив визнати протиправними дії Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з призупинення виплати пенсії за віком позивачу з 01.10.2017; зобовязати Бердянське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відновити нарахування та виплату пенсії за віком позивачу з 01.10.2017; визнати протиправними дії Бердянського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області з призупинення щомісячних страхових виплат позивачу з 05.09.2017; зобовязати Бердянського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області відновити нарахування та виплату щомісячних страхових виплат позивачу з 06.09.2017.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області звернулось до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначено, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим апелянт просив скасувати оскаржуване рішення та прийняте нове яким у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідачем зазначено, що 08.09.2017 відповідач отримав від УПСЗН ВК Бердянської МР лист від 07.09.2017 №12917 про прийняття 05.09.2017 рішення №351 про скасування дії довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, зокрема, довідки від 25.11.2014 № що видана ОСОБА_2. Постановою відповідача від 08.09.2017 № 0801/20033/20033/22 ОСОБА_2 припинено виплату щомісячної грошової суми в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку з 05.09.2017 року. Вважає, що оскільки довідка від 25.11.2014 року № НОМЕР_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи - позивача, скасована, то відповідачем, правомірно припинено виплати позивачеві.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду, що згідно довідки № від 25.11.2014 року ОСОБА_2 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції з міста Харцизьк Донецька область і отримував пенсію у Бердянському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, а з 01.10.2017 виплата пенсії припинена. Також, відповідно до вищезазначеної довідки, позивач отримував щомісячні страхові виплати (щомісячне довічне грошове утримання) в звязку з втратою працездатності з Бердянського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області, а 05.09.2017 вказані виплати припинені.

Позивач звертався до відповідачів з заявами щодо розяснення підстав припинення страхових та пенсійних виплат та отримав відповіді, що виплата пенсій припинена у звязку із прийняттям рішення УП та СЗН виконавчого комітету Бердянської міської ради №351 від 05.09.2017, яким довідка позивача № від 25.11.2014 скасована, тому з 05.09.2017 припинені страхові витрати, а з 01.10.2017 припинена виплата пенсії.

Вважаючи припинення виплати пенсії незаконним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав, визначених ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для припинення виплати йому пенсії.

Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 р. № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII), відповідно до статті 7 якого для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) встановлено, що виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону № 1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Таким чином, положення цього Закону є пріоритетними в питаннях виплати пенсій.

Підстави припинення виплати пенсії встановлені статтею 49 цього Закону, за приписами частини першої якої виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 зазначеного Закону поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

В спірному випадку жодна з підстав припинення виплати пенсії, встановлена ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, відповідачем не застосована та не доведена, а така підстава як відсутність за місцем фактичного проживання, як про це зазначає відповідач, не передбачена приписами статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що призначення, виплата, припинення пенсійних виплат, у тому числі і внутрішньо переміщеним особам, має здійснюватися виключно на підставі норм Законів щодо пенсійного забезпечення на рівні з іншими громадянами України.

Припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття органом Пенсійного фонду відповідного рішення та лише з підстав, визначених ст. 49 Закону № 1058-IV.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішення органом Пенсійного фонду щодо припинення виплати пенсії позивачу не приймалося.

Таким чином, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що на час припинення відповідачем виплати пенсії позивачу були відсутні, встановлені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підстави для припинення йому пенсії.

Колегія суддів, вважає необґрунтованим застосування пенсійним органом до спірних правовідносин постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 08.06.2016 р. № 365, якою затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування.

Так, згідно з п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування соціальні виплати припиняються у разі: 1) наявності підстав, передбачених законодавством щодо умов призначення відповідного виду соціальної виплати; 2) встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї; 3) отримання рекомендацій Мінфіну щодо фактів, виявлених під час здійснення верифікації соціальних виплат; 4) скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»; 5) отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

Крім того, судом апеляційної інстанції зроблений висновок про те, що призначення, виплата, припинення пенсійних виплат, у тому числі і внутрішньо переміщеним особам, має здійснюватися виключно на підставі норм Законів щодо пенсійного забезпечення на рівні з іншими громадянами України, а не на підставі підзаконних нормативно-правових актів, яким є зазначений Порядок.

Оцінюючи спірні правовідносини, колегія суддів застосовує положення Конституції України, за якими в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (статті1, 3 Конституції України). Право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, є результатом виконання трудових обов'язків і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку та конституційних гарантій держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.

Керуючись статтями 34, 243, 310, 316, 321, 325, 328, КАС, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 р. в адміністративній справі № 310/9141/17(ЗП/808/5/18) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 14.06.2018 р. та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 14.06.2018 року.

Суддя - доповідач: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва