Справа № 826/8233/17
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8233/17 Суддя (судді) першої інстанції:
Аблов Є.В., Літвінова А.В., Мазур А.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Федотова І.В.

Сорочка Є.О.

при секретарі: Архіповій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Міністерства юстиції України про визнання відсутності компетенції, визнання протиправними дій, скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року позов залишено без розгляду на підставі ч. 3 ст. 123 КАС України.

Не погоджуючись з даною ухвалою, позивач - ОСОБА_5, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції безпідставно не враховано при прийнятті оскаржуваної ухвали зазначені позивачем поважні підстави для поновлення строку звернення до суду. Апелянт зазначає, що хоча й він дізнався про порушення своїх прав та інтересів у квітні 2013 року, проте зважаючи на тривалий судовий розгляд його позовів в порядку адміністративного і цивільного судочинства, правовідносини між ним і відповідачем тривають, у зв'язку з чим він в межах строку звернувся з даним позовом до суду. Саме довготривалий розгляд в судовому порядку інших справ, на переконання позивача, є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Станом на 12 червня 2018 року відповідачем не подано письмового відзиву на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про залишення без розгляду позову ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України від 06 липня 2005 року (в редакції, чинній станом на час звернення позивача з даним адміністративним позовом), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 99 КАС України (в редакції, чинній станом на час звернення позивача з даним адміністративним позовом) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

В свою чергу відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України від 03 жовтня 2017 року, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України від 03 жовтня 2017 року, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Ч. 3 ст. 123 КАС України від 03 жовтня 2017 року, передбачає, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

При застосуванні наслідків, передбачених наведеною нормою, визначенню підлягає початок перебігу строку звернення до суду, тобто день, з якого особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, і відповідно з якого слід обчислювати строк звернення до суду.

З матеріалів справи вбачається та не спростовується учасниками справи, що ОСОБА_5 у 2013 році звертався до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Міністерства юстиції України та Пицика Я.М. - начальника управління внутрішнього аудиту Міністерства юстиції України, яким, зокрема, оскаржував затвердження та розроблення посадової інструкції, складання службової записки від 26 березня 2013 року № 18-48/83 та наказ від 12 квітня 2013 року №416/к.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2013 року по справі № 826/6763/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2013 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02 грудня 2013 року у відкритті касаційного провадження відмовлено.

Позивач тричі звертався до суду із заявами про перегляд вказаної постанови за нововиявленими обставинами, які були залишені без задоволення відповідними ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва.

Крім того, позивач у 2016 році звертався до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Міністерства юстиції України із позовними вимогами, ідентичними тим, які заявлені у адміністративній справі, що розглядається та ухвалою від 30 вересня 2016 року по справі № 826/14929/16 позовна заява була залишена без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду.

Вказана ухвала залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2016 року.

З огляду на зазначені вище обставини вбачається, що позивачу з 2013 року було відомо про оскаржувані дії та рішення відповідача. Вказані обставини підтвердив також позивач у поданій до суду апеляційній скарзі.

Разом з тим, з даним позовом останній звернувся до суду лише 29 червня 2017 року.

З тексту позовної заяви ОСОБА_5 вбачається, що наполягаючи на поновленні строку звернення до адміністративного суду останній зазначає в якості поважних причин пропуску строку ті обставини, що з часу коли він дізнався про порушення своїх прав він постійно оскаржує протиправні дії відповідачів у судах, відповідно вважає, що спірні правовідносини тривають.

Разом з тим, колегія суддів не вважає поважними зазначені позивачем підстави причинами пропуску строку звернення до суду, оскільки чинним законодавством не заборонено звернення до суду одночасно з декількома позовами, що містять різні підстави та предмет позову.

З огляду на вищезазначені обставини та вказані правові норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення адміністративного позову без розгляду.

Таким чином, суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Федотов І.В.

Сорочко Є.О.

Повний текст постанови виготовлено 14 червня 2018 року.