Справа № 813/1445/18
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2018-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№813/1445/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2018 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сакалоша В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів, в с т а н о в и в :

Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, відповідач) про стягнення коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за порушення законодавства про рекламу на відповідача було накладено штраф у сумі 1700,00 грн. відповідно до рішення №0266 від 18.12.2017 року. Відповідачем вказана сума штрафу не була сплачена.

Ухвалою суду від 19.04.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та встановлено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач не надіслав суду відзив на позов та не повідомив про поважність причин ненадання відзиву. Повідомлення про вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі, надіслане на адресу відповідача, повернуто на адресу суду з відміткою "за місцем обслуговування".

Відповідно до ч. 6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Департаментом економічного розвитку Львівської міської ради на адресу ОСОБА_1 скеровано вимогу від 21.08.2017 року №23/Р-11-2519 про усунення порушень вимог ч.1 ст.16 Закону України "Про рекламу", а саме: самовільне встановлення виносної спеціальної конструкції зовнішньої реклами на фасаді будинку, на АДРЕСА_2.

18.09.2017 року Департаментом економічного розвитку Львівської міської ради на адресу Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області направлено подання за №23/Р-11-2865 про порушення ФОП ОСОБА_1 Закону України "Про рекламу".

30.11.2017 головним спеціалістом відділу контролю за рекламою та дотримання антитютюнового законодавства Управління захисту споживачів Головного управління Держспоживслужби у Львівській області складено протокол №0531 про порушення законодавства про рекламу відповідачем, зокрема, ч.1 ст.16 Закону України "Про рекламу".

Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області на адресу відповідача відповідно до ч.2 ст.26 Закону України "Про рекламу" скеровано вимогу від 31.10.2017 року №7-1-13/6661 про надання належним чином завірених копій: свідоцтва про державну реєстрацію або виписки з ЄДРПОУ; договору оренди приміщення чи документу на право власності або договору на право тимчасового користування місцем для розміщення рекламного засобу; договору з розповсюджувачем (рекламодавцем) реклами, актів виконаних робіт до нього; дозволу на розміщення зовнішньої реклами (якщо такий є); документів щодо вартості розповсюдженої реклами, та/або виготовлення реклами, та/або вартості розповсюдження реклами; документів, що підтверджують факт оплати за виготовлену рекламу (макетів реклами тощо), акти виконаних робіт; інших документів, що мають відношення до справи та письмові пояснення по факту вчинення порушення законодавства про рекламу.

На вказану вимогу відповідач жодним чином не відреагувала, інформацію про вартість розміщеної реклами, розповсюдженої з порушення вимог рекламного законодавства не надала.

01.12.2017 року Головним рішенням Держпродспоживслужби у Львівській області прийнято рішення №0307 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу щодо ФОП ОСОБА_1

Згідно протоколу засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області від 15.12.2017 № 0306, за результатами розгляду справи встановлено, що в порушення вимог ч.2 ст.26 Закону України «Про рекламу» відповідач на вимогу Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області у вказаний термін не жодних документів про вартість розповсюдження реклами з порушенням вимог ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу».

18.12.2017 року рішенням Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області року №0266 на відповідача накладено штраф у розмірі 1700,00 грн. за порушення ч.2 ст.26 Закону України "Про рекламу".

Вказане рішення листом № 7-1-13/8430 від 19.12.2017 скеровано на адресу ФОП ОСОБА_1

У зв'язку з несплатою відповідачем заборгованості, визначеної рішенням №0266 від 18.12.2017 року у добровільному порядку, позивачем було подано даний позов до суду.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Згідно ст. 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади рекламної діяльності в Україні, регулювання відносин, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження, розміщення та споживання реклами визначаються відповідно до Закону України "Про рекламу".

Процедура та порядок здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу у сфері захисту прав споживачів реклами встановлені Законом України "Про рекламу" та Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.04 № 693.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України "Про рекламу", цей Закон регулює відносини, пов'язані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України "Про рекламу", розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил (2067-2003-п), що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.

Частинами 1 та 2 ст.26 Закону України "Про рекламу" визначено, що контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами. На вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов'язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Частиною 4 ст.27 Закону України "Про рекламу" передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладає штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на:

-рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдженої реклами;

-виробників реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 2 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості виготовлення реклами;

-розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, - у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдження реклами.

Повторне вчинення перелічених порушень протягом року тягне за собою накладення штрафу у подвійному від передбаченого за ці порушення розмірі.

Згідно ч.5 ст.27 Закону України "Про рекламу", вартість розповсюдженої реклами визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості без урахування суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов'язкових платежів), які встановлені Податковим кодексом України.

Відповідно до ч.6 ст.27 Закону України "Про рекламу", за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.7 ст.27 Закону України "Про рекламу", у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог Закону України "Про рекламу", на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.9 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року за №693, підставою дня розгляду справи про порушення законодавства про рекламу є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Держспожінспекції та її територіальних органів.

Згідно з п.11 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, за наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Відповідно до п.18 згаданого Порядку, за результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Пунктом 20 Порядку передбачено, що сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

Як встановлено, відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що ним сплачено до державного бюджету штраф у розмірі 2550,00 грн., також відсутні докази оскарження рішення.

Відповідно до встановлених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до приписів ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки, під час розгляду даної справи, свідки судом не залучались та судові експертизи не призначались, суд вважає за необхідне зазначити, що судові витрати понесені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 139, 241 -246 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) на користь Державного бюджету України 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його складання до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Сакалош