Справа № 643/1334/18
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 р. Справа № 643/1334/18
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Абраамян Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці ДФС на рішення Московського районного суду м. Харкова від 02.04.2018, суддя Єрмак Н.В., по справі № 643/1334/18

за позовом ОСОБА_1

до Харківської митниці ДФС

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив скасувати постанову Харківської митниці ДФС про порушення митних правил № 0996/80700/17 від 23.01.2018 року.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02.04.2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. При цьому, апелянт зазначає, що суд першої інстанції неповністю з'ясував обставини, які мають значення для справи, у зв'язку з чим дійшов помилкових висновків.

У судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, вважав рішення суду першої інстанції таким, що підлягає скасуванню, з прийняттям нового про відмову у задоволенні позову.

Позивач та представники позивача проти доводів апеляційної скарги заперечували у повному обсязі, вважали рішення суду першої інстанції законним та таким, що не підлягає скасуванню.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що 22.09.2017 року головним державним інспектором відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням Харківської митниці ДФС складений протокол про порушення ОСОБА_1 митних правил № 0996/80700/17 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

За змістом протоколу 27.07.2017 року до Управління протидії митним правопорушенням Харківської митниці ДФС надійшло повідомлення Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції щодо використання громадянином України ОСОБА_1 транспортного засобу іноземної реєстрації ОСОБА_2 р.н. JTJ487 VIN:SKTDAV10U0129589.

За наявною в базі даних АСМО Інспектор інформацією вказаний транспортний засіб був ввезений на митну територію України 14.06.2017 року в зоні діяльності Харківської митниці ДФС громадянкою ОСОБА_3 Олагунджу Ануолувапо Мері в митному режимі тимчасове ввезення, у зв'язку з чим відповідач дійшов висновку про використання транспортного засобу іншою особою, ніж тою, якою такий транспортний засіб ввезено, що є використанням товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Постановою заступника начальника Харківської митниці ДФС від 23.01.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 639896,79 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач був безпідставно недопущений до участі у розгляді справи про порушення митних правил, чим було обмежено його право на участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини четвертої статті 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Згідно із статтею 487 Митного кодексу України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що посадова особа під час розгляду справі про адміністративне правопорушення наділена повноваженнями вирішувати подані клопотання, тобто з урахуванням їх обґрунтованості приймати рішення як про їх задоволення, так і відхилення.

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_1 був повідомлений про перенесення розгляду його справи на 23.01.2018 року, що підтверджуються листом Харківської митниці ДФС від 05.12.2017 року, який був отриманий позивачем 21.12.2017 року. (а.с. 96).

23.01.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Харківської митниці ДФС із клопотанням про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю бути присутнім через хворобу та погодні умови.

Проте доказів на підтвердження вказаних обставин у клопотанні наведено не було.

Таких доказів не було надано позивачем і під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції.

Крім того, зазначене клопотання було подане особисто ОСОБА_1 в день розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо до Харківської митниці ДФС, що ставить під сумнів його неспроможність брати участь у розгляді справи.

Також, із копій матеріалів справи про адміністративне правопорушення колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 скористався правом на правову допомогу, що підтверджується довіреністю на представлення його інтересів чотирма особами, які були вправі діяти незалежно один від одного (а.с. 63), проте жодних обґрунтувань щодо неможливості їх прибуття для участі у розгляді справи у клопотанні ОСОБА_1 наведено не було.

З огляду на вищенаведене, клопотання ОСОБА_1 було обґрунтовано відхилене посадовою особою, яка розглядала справу про адміністративне правопорушення, а справа про порушення митних правил була на законних підставах розглянута без участі особи що притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивач був обмежений у праві на участь у розгляді його справи митним органом, оскільки обєктивних причин які би перешкодили йому та/або його представникам у такій участі судом апеляційної інстанції встановлено не було.

Отже, суд першої інстанції, скасовуючи оскаржувану постанову Харківської митниці ДФС про порушення митних правил № 0996/80700/17 від 23.01.2018 року, виходив із помилкових висновків, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вирішуючи позов по суті спірних правовідносин, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 380 Митного кодексу України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов'язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Згідно з частиною 4 ст. 380 Митного кодексу України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Згідно зі ст. 485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Матеріалами справи встановлено, що 27.07.2017 року о 15-10 год. до Управління протидії митним правопорушенням Харківської митниці ДФС надійшло повідомлення Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції щодо використання громадянином України ОСОБА_1 транспортного засобу іноземної реєстрації ОСОБА_2 р.н. JTJ487 VIN:SKTDAV10U0129589.

Під час перевірки зазначеного транспортного засобу було встановлено, що за даними бази обліку транспортних засобів ЄАІС ДФС України автомобіль ОСОБА_2 р.н. JTJ487 VIN:SKTDAV10U0129589 був ввезений на митну територію України громадянкою ОСОБА_3 Олагунджу Ануолувапо Мері 14.06.2017 року через МАПП Гоптівка Харківської митниці ДФС з метою особистого користування в митному режимі тимчасове ввезення до 1 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає повністю доведеним факт використання ОСОБА_1 транспортного засобу, який мав використовуватися виключно громадяном-нерезидентом, який його ввіз в Україну для його особистих потреб, та не міг бути переданий у володіння, користування або розпорядження іншім особам.

В особистих поясненнях, наданих інспектору поліції, ОСОБА_4 вказав, що автомобіль ОСОБА_2 р.н. JTJ487 ним був придбаний приблизно 19.06.2017 року у невідомої йому особи за ціною 3 тис. дол. США.

У той же час, у особистих поясненнях, наданих митному органу, ОСОБА_1 повідомив, що з липня по вересень 2017 року користувався зазначеним транспортним засобом на прохання та для потреб його знайомої - громадянки ОСОБА_3 Олагунджу Ануолувапо Мері. Ким був ввезений автомобіль на територію України та хто його власник йому невідомо.

Колегія суддів критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 щодо його необізнаності з обмеженнями, повязаними з користуванням вищезазначеним транспортним засобом, оскільки з наявного у його розпорядженні реєстраційного посвідчення та закріплених на автомобіль реєстраційних державних номерів, виданих республікою ОСОБА_5, він не міг не усвідомлювати його належності нерезиденту.

Крім того, у подальшому, 12.09.2017 року вказаний автомобіль був вивезений за межі України громадянкою ОСОБА_3 Олагунджу Ануолувапо Мері і цього ж дня ввезеній в Україну в митному режимі транзит ОСОБА_1, який в якості підстави для переміщення надав оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 07.06.2017 року та довіреність на його імя вид власника транспортного засобу UAB Musu logistika (ОСОБА_5), видану 07.06.2017 року, тобто ще до першого ввезення автомобіля на територію України фізичною особою-нерезидентом.

Зазначені факти, на переконання колегії суддів, повністю спростовують доводи ОСОБА_1 про його необізнаність з підставами перебування автомобіля на території України на час його зупинки співробітниками поліції.

Разом з тим колегія суддів погоджується з доводами представника позивача щодо відсутності належних підтверджень кваліфікації перекладача, який здійснював переклад пояснень Олагунджу Ануолувапо Мері, наданих нею під час провадження у справі про адміністративне правопорушення, у звязку з чим, такі пояснення не можуть бути використані в якості належних доказів по справі.

Проте, обставини передачі ОСОБА_4 транспортного засобу громадянином-нерезидентом юридичного значення для вирішення даної справи не мають.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що митним органом був доведений факт використання ОСОБА_1 товару, щодо якого були надані пільги зі сплати митних платежів, не в цілях, в який їх було надано.

На підставі викладеного колегія суддів доходить висновку що ОСОБА_1 був обґрунтованого притягнутий до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 485 Митного кодексу України.

Доводи представника позивача про невірну оцінку автомобіля субєктом оціночної діяльності у звязку з тим, що його огляд не проводився, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень статей 58-61 цього Кодексу, їх митна вартість визначається згідно з положеннями цієї статті на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування цієї статті та статті 63 цього Кодексу може бути зворотною.

Згідно з частиною другою зазначеної статті у разі якщо оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортні товари продаються (відчужуються) на митній території України у незмінному стані, для визначення митної вартості товарів за цим методом за основу береться ціна одиниці товару, за якою оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортовані товари продаються на території України у найбільших загальних кількостях покупцю, який не є повязаною з продавцем особою, одночасно або у час, наближений до дати ввезення оцінюваних товарів, за умови вирахування, якщо вони можуть бути виділені, компонентів, визначених пунктами 1-3 цієї частини статті.

Згідно висновку про оцінку майна від 16.08.2017 року (а.с. 71-81) оціночна вартість ОСОБА_2, моделі ОСОБА_6, була визначена виходячи із середньої ціни пропозицій продажу на території України подібних оцінюваному транспортних засобів, а саме аналогічного виробника, моделі, обєму двигуна та більше наближених до оцінюваного року випуску.

Отже, порядок визначення митної вартості транспортного засобу у даній справі для цілей застосування санкції ст. 485 Митного кодексу України відповідає вимогам ст. 62 Митного кодексу України.

Посилання представника позивача на ринкову вартість автомобіля, визначену в оцінці вартості матеріального збитку від 08.06.2018 року не беруться колегією суддів до уваги, оскільки ринкова вартість автомобіля ОСОБА_2 була визначена в оцінці на підставі ринкових цін ОСОБА_5.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 64 Митного кодексу України митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера.

Доводи представника позивача про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення двічі відкладався, не були прийняті до уваги колегією суддів, оскільки при цьому права позивача на участь у розгляді справи порушені не були, а отже зазначене не впливає на законність прийнятого митним органом рішення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що на ОСОБА_1В було обґрунтовано та на законних підставах накладене адміністративне стягнення за порушення ст. 485 Митного кодексу України, у звязку з чим, його позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської митниці ДФС задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 02.04.2018 по справі № 643/1334/18 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_7
Судді ОСОБА_8 ОСОБА_9