Справа № 825/729/18
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2018-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/729/18 Суддя (судді) першої інстанції: Заяць О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Кузьмишиної О.М., Пилипенко О.Є.,

секретаря Андрієнко Н.А.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про стягнення індексу інфляції, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 березня 2018 року, -

У с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, у якому просив стягнути з відповідача на його користь індекс інфляції за 2016-2017 роки в сумі 7850 грн. 46 коп.

В обгрунтування вимог посилається на те, що відповідач протиправно відмовив йому у сплаті боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, що, на думку позивача, суперечить вимогам ст. 625 Цивільного кодексу, яка регулює питання відповідальності за порушення грошового зобов'язання.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 березня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення умотивовано тим, що позовні вимоги спираються на норму Цивільного кодексу, яка регулює цивільно-правові відносини в сфері виконання загального та грошового зобов'язання. Оскільки між сторонами виникли правовідносини, що врегульовані нормами Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а не цивільним законодавством, підстави для задоволення позову відсутні.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення та постановити нове, яким задовольнити позов.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що оскільки пенсійним законодавством не врегульовано сплату індексу інфляції, обов'язковою та достатньою умовою для застосування ст. 8 ЦК (аналогія права та аналогія закону) є вимога кредитора (позивача) до боржника (відповідача) про сплату суми боргу (недоплаченої пенсії) з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Також, позивач зазначає, що відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку із порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Уряду від 21.02.2001 рок №159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема пенсії.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін, з таких підстав.

Судом установлено, що постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18.10.2017 задоволено позивні вимоги ОСОБА_2 про перерахунок пенсії з урахуванням грошового забезпечення поліцейських. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 зазначене судове рішення залишено без змін.

На підставі судових рішень Головним управлінням пенсійного фонду України в Чернігівській області збільшено пенсію на 2071 грн. 50 коп. з 01.01.2016.

Позивач звернувся до Урядового контактного центру щодо відшкодування інфляційних втрат.

Листами ГУ ПФУ в Чернігівській області від 05.01.2018 та 22.01.2018 року, позивачу відмовлено у сплаті боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Уважаючи, що через несвоєчасний перерахунок пенсії, у нього виникло право на стягнення індексу інфляції, позивач звернувся у суд із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої Цивільного кодексу зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов'язку. Відтак грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.

Таким чином, положення стаття 625 Цивільного кодексу регулює зобов'язальні правовідносини, тобто поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду.

При цьому частина третя статті 11 Цивільного кодексу, у якій зазначено, що цивільні права та обов'язки у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень ст. 625 ЦК у разі наявності між сторонами деліктних, а не договірних зобов'язань. Окрім того, із рішення суду зобов'язальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в Цивільного кодексу, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить в них ясність та визначеність.

Таким чином, рішення суду, а саме постанова Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18.10.2017 є актом правосуддя, який остаточно вирішив спір по суті, визнав дії органів Пенсійного фонду протиправними та зобов'язав вчинити певні дії (щодо перерахунку та виплати позивачу пенсії), тобто відносини позивача та відповідача регулюються нормами розділу IV Кодексу адміністративного судочинства (процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах), а не ч.2 ст.625 Цивільного кодексу.

Щодо посилань апелянта на Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку із порушенням термінів їх виплати, який затверджений постановою Уряду від 21.02.2001 рок №159 (далі - Порядок), то колегія суддів зазначає наступне.

Дійсно відповідно до вказаного Порядку, який поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), пенсія підлягає компенсації разом із сумою індексації (п. 3 Порядку).

При цьому, згідно п. 4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Разом із тим, відповідно до стаття 3 Закону «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Тобто, індекс інфляції, виплата якого передбачена в статті 625 Цивільного кодексу та сума компенсації втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії згідно Порядку, є різними за своєю суттю компенсаціями та розраховуються також по різному.

Відповідно до частини 5 статті 308 КАС суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Ураховуючи, що позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача саме індекс інфляції відповідно до статті 625 Цивільного кодексу, а не компенсацію втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії згідно Порядку, колегія суддів дійшла до висновку, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Отже, колегія суддів вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС (у новій редакції від 15 грудня 2017 року) за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини 1 статті 316 КАС (у новій редакції від 15 грудня 2017 року) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, ч. 3 ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС.

Головуючий суддя - доповідач Я.Б. Глущенко
суддя О.М. Кузьмишина
суддя О.Є. Пилипенко

(Повний текст постанови складений 15 червня 2018 року.)