Справа № 760/12037/17
Суддя: Кушнір С. І.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/496/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

за участю секретаря - Гаєвської С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві

справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Прокопишина Максима Вікторовича, третя особа: Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії інспектора роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Прокопишина М.В., щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №479015 від 14.06.2017 р. про накладення на позивача ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що 14.06.2017, позивач рухався по проспекту Лобановському. Зазначає, що правил дорожнього руху, щодо дорожніх знаків та дорожньої розмітки не порушував, мав здійснити поворот з проспекту Лобановського на вул. Кривоноса, переконавшись в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, заздалегідь подавши сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку та здійснив перестроювання, як і дозволяє п. 17.2 ПДР «Водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги».

В зв'язку з тим, що позивач під'їхавши ближче, побачив на вулиці Кривоноса затор, який змусить водіїв зупинитися і створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів, подавши сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку наліво, переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, здійснив перестроювання на проспект Лобановського в межах переривчастої лінії дорожньої розмітки, згідно п. 17.2 ПДР - «У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу».

Позивач рухався в другій полосі, на вимогу патрульного автомобіля, позивач зупинився. На прохання позивача пред'явити посвідчення, патрульний поліцейський УПП у м. Києві, в супереч вимогам ч. 3 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію» відмовився пред'явити службове посвідчення.

Також зазначив, що під час пояснень позивача, який пояснював, що він не порушував ПДР, інша посадова особа патрульний поліцейський УПП у м. Києві Тетерук А.А. доповів позивачу, що посадовою особою патрульним поліцейським УПП у м. Києві Прокопишиним М.В. буде винесена постанова, з якою він ознайомить позивача, і лише потім позивач зможе надати пояснення, і клопотання.

В цей час інспектором УПП у м. Києві Прокопишиним М.В. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 3 ст. 122 КУпАП, серії АР №479015 від 14.06.2017 р.

Фактично, розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливив виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування усіх обставин відповідної справи.

Постанова серії АР №479015 від 14.06.2017 р. не містить посилань на жодні допустимі докази, зокрема, посилання свідків, показання технічних приладів та засобів, на підставі яких інспектором адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідачем не надано жодного доказу, який би спростовував твердження позивача та підтвердження винесення законної і обґрунтованої постанови, що оскаржується.

Вважає, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП є незаконним, необґрунтованим, а тому постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 11 квітня 2018 року до участі у справі в якості третьої особи було залучено Департамент патрульної поліції.

Позивач в судовому засіданні адміністративний позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених в позові. Пояснив, що 14.06.2017 р. він дійсно керував транспортним засобом та рухався по проспекту Лобановському в м. Києві, але правила дорожнього руху не порушував. Постанову 14.06.2017 р. позивачу не вручено, а отримав поштою 10.07.2017 р.

Відповідач інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Прокопишин М.В. та представник третьої особи Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про день, час і місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подавали, а тому суд вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.06.2017 року інспектором 4-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП Прокопишиним М.В. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія АР №479015, відповідно до змісту якої 14.06.2017 р. о 08-10 год. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Києві по проспекту Лобановському, 17, на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8. додаток «Дорога із смугою для маршрутних транспортних засобів» здійснив рух на цій смузі, чим порушив п. 17.1 ПДР, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП України передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно п. 17.1 ПДР України встановлено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Відповідно п. 17.2 ПДР України, водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем заперечується факт порушення ним Правил дорожнього руху України, відповідальність за які передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідач, всупереч вимогам ст. 77 КАС України не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема у матеріалах відсутні матеріали фото-чи відео зйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб'єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення. Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові від 14.06.2017 року та не підтверджується жодними іншими доказами.

Наявні у справі докази, зокрема, постанова та відеозапис не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Статтями 245-246 КУпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР №479015 від 14.06.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 122, 251, 268, 283-284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону № 4Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Прокопишина Максима Вікторовича, 3-я особа Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР №479015 від 14.06.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Кушнір С.І.