Справа № 149/1268/18
Суддя: Войнаревич М. Г.
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/1268/18
Провадження №2-а/149/51/18
Номер рядка звіту 101
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.06.2018 р. м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Войнаревич М.Г. розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмільницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, Хмільницького відділення поліції Калинівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про визнання недійсною та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Хмільницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, Хмільницького відділення поліції Калинівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про визнання недійсною та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.05.2018 року йому, як працівнику виконавчого комітету Хмільницької міської ради було доведено до відома постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 05.05.2018 року, яку було винесено при примусовому виконанні постанови №443912 від 25.11.2017 року Хмільницького відділення поліції. З цієї постанови позивач дізнався, що з нього стягується штраф у розмірі 1020 грн.

Однак, позивач вважає, що постанову № 443912 від 25.11.2017 року прийнято працівниками Хмільницького відділення поліції з грубим порушенням Конституції України, а також Закону України «Про Національну поліцію», оскільки він, рухаючись із допустимою швидкістю зі сторони залізничного вокзалу до центру міста та виконавши вимогу знаку "СТОП" на перехресті перед мостом до кругового руху, витримавши повну зупинку та оцінивши ситуацію на дорозі, продовжив рух прямо. Зазначає, що поліція у своїй діяльності, порушила низку Законів та нормативно-правових актів, а саме не продемонстрував запис з відеореєстратора, не мав на собі нагрудного знака, а також було допущено зупинку патрульного автомобіля на мосту.

На основі наведеного, позивач просить визнати недійсною та скасувати постанову Хмільницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Вінницькій області від 05.05.2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а також визнати недійсною та скасувати постанову №443912 Хмільницького відділу поліції Калинівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області від 25.11.2017 р.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду від 22.05.2018р. у зазначеній справі було відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду від 04.06.2018р. за клопотанням позивача розгляд справи було переведено у загальне провадження і призначено судове засідання.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність у зв'язку із вибуттям для проходження військової служби, позовні вимоги підтримував повністю.

Відповідач - інспектор СРПП №2 Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області Осаволюк Д.В. в судове засідання не з'явився, надав суду відзив на позов, у якому позовних вимог не визнавав, пояснивши суду, що дійсно 25.11.2017 року під час добового чергування ним було зупинено автомобіль Фольксваген Гольф д.н.з. НОМЕР_1 за кермом якого знаходився ОСОБА_1, який рухаючись в м. Хмільнику по вул. І. Богуна в напрямку цензора міста не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», за що відносно останнього було винесено постанову НК № 443913 по ст. 122 ч. 1 КУпАП, яка на даний час набрала законної сили. Так, в результаті зупинки даного автомобіля, Осаволюк Д.В. представився водієві та чітко назвав причину зупинки а також попросив водія пред'явити для перевірки документи, однак ОСОБА_1 не виконав законної вимоги, а тому відносно нього було складено постанову за ст. 126 ч. 1. КУпАП. Під час винесення відносно ОСОБА_1, постанов за адміністративні правопорушення передбачені ч.1 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП йому було роз'яснені його права відповідно до ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України та ст. 289 КУпАП терміни і порядок оскарження даних постанов. В свою чергу позивач відмовився від підпис постанов та отримання їх копій, хоча йому було роз'яснено порядок оскарження постанов, також Осаволюк Д.В. вказує, що копії постанов були надіслані порушнику за вказаною ним адресою проживання. Відеоматеріали, які могли б бути використані як доказ у зазначеній справі, не збереглися, оскільки строк їх зберігання не може перевищувати 3-х місяців.

Відповідач - начальник Хмільницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Деркач В.М. в судове засідання не з'явився, надав суду відзив на позов, у якому позовних вимог не визнавав, пояснивши суду, що на виконанні в Хмільницькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби знаходиться зведене виконавче провадження № 55552562 про стягнення з ОСОБА_1 штрафів на загальну суму 1530 грн., а також виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій. В процесі проведення виконавчих дій Хмільницьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби боржник ухилявся від виконання постанов, штрафи відмовився сплатити самостійно посилаючись на те, що дані постанови буде оскаржувати, однак до цього часу ніяких дій по оскарженню постанов не приймав. А оскільки сума стягнення не перевищує п'яти мінімальних розмірів заробітної плати, 05.05.2018 року державним виконавцем було направлено постанови про звернення стягнення на заробітну плату за місцем роботи боржника. Крім того, відповідач вказує на те, що в позовній заяві ОСОБА_1 просить суд визнати недійсною та скасувати постанову № 443912 Хмільницького відділення поліції Калинівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області від 25.11.2017 року посилаючись на те, що рухаючись із допустимою швидкістю зі сторони залізничного вокзалу до центру міста та виконавши вимогу знаку «СТОП» на перехресті перед мостом до кругового руху продовжив рух прямо, але поліцейський патрульного автомобіля змусив його здійснити зупинку на мосту. Однак, виходячи із змісту постанови № 443912 від 25.11.2017 року ОСОБА_1 керував автомобілем в м.Хмільнику по вул. І.Богуна без посвідчення водія.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату ВП № 55473470 від 05.05.2018р. на доходи боржника ОСОБА_1, що отримує дохід у Хмільницькій міській раді Вінницької області, звернуто стягнення за несплату штрафів на загальну суму 1530 грн., а також виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій. Як убачається з супровідного листа, зазначену постанову було направлено позивачу та по місцю його роботи 05.05.2018р. (а.с. 6-7)

Відповідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК № 443912 від 05.11.2017р. ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, а саме за керування автомобілем Фольксваген Гольф д.н.з. НОМЕР_1 о 14.40 годині 05.11.2017р. в м. Хмільнику по вул. І.Богуна без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом. Згідно запису у п. 10 зазначеної постанови, особа, стосовно якої розглядалась справа, відмовилась від її підпису (а.с. 15)

Так, як убачається з пояснень позивача, він не заперечує самої події правопорушення, а саме керування транспортним засобом без посвідчення водія, що мало місце о 14.40 годині 05.11.2017р. оскільки з його пояснень слідує, що він у той час рухався автомобілем Фольксваген Гольф д.н.з. НОМЕР_1 в м. Хмільнику по вул. І. Богуна в напрямку центра міста і був зупинений працівниками поліції за невиконання дорожнього знаку 33 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» (забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія). Про висунення йому звинувачення за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом без посвідчення водія, позивач не зазначає й не оспорює такого факту.

Позивач зазначає, що йому не було відомо про те, що з нього стягується штраф у розмірі 1020 грн., однак у своїй же позовній заяві вказує, що мав намір оскаржувати дії поліцейських. Відтак суд сприймає це як усвідомлення винною особою того, що по відношенню до неї складатиметься протокол та виноситиметься постанова. Втім, позивач відмовився від підпису постанови, хоча якщо він мав намір оскаржити дії поліцейських, то мав би отримати предмет оскаржування - постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Також, позивачем не було оскаржено постанови про притягнення його до відповідальності саме за частиною 1 статті 122 КУпАП за якою передбачена відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної части доріг, оскільки згідно відзиву інспектора СРПП № 2 Хмільницького ВП Калинівського ВП Осаволюка Д.В. постанова НК №443913 на даний час набрала законної сили.

За відсутності клопотань позивача, оригінали вищезазначених документів судом не витребовувались та не досліджувались у судовому засіданні.

Крім того, покази позивача про необізнаність із винесеними постановами НК №443913, НК №443912 спростовуються записами у журналі обліку вихідних документів (стор. 16), згідно яких копію постанови НК №443913 за ст. 122 ч. КУпАП від 27.11.2017 року вих. № 13697 та копію постанови НК № 443912 за ст. 126 ч. КУпАП від 27.11.2017 року за вих. №13698 відправлено позивачу.

Відсутність відеозапису як доказу вчинення правопорушення судом не може бути сприйнято як відсутність основного доказу, оскільки згідно ст. 40 Закону України "Про національну поліцію" поліція з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання правил дорожнього руху, має право застосувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засоби фото- і кінозйомки, відеозапису. А тому наявність відеозаписуючого пристрою не визначена обов'язковою під час несення служби працівниками поліції.

Статтею 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На переконання суду, доводи позивача про те, що він не порушував правил дорожнього руху, а відповідно не вчиняв адміністративного правопорушення передбаченого, є непереконливими та безпідставними, оскільки ґрунтуються винятково і лише на суб'єктивному ставленні позивача до скоєного, намаганні уникнути адміністративної відповідальності у виді штрафу, а також спростовуються доказами дослідженими судом.

Зокрема, жодних доказів про те, що він не допускав невиконання дорожнього знаку 3.3 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», а також про наявність у нього посвідчення водія на момент зупинки працівниками поліції, як і неотримання винесених стосовно нього постанов НК №443913, НК №443912 ОСОБА_1 не надав.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи без діяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на дос ягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь к процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи те, що доводи позивача про відсутність адміністративного проступку в його діях не знайшли свого підтвердження, відсутні підстави для задоволення позову.

Таким чином, інспектор СРПП №2 Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області Осаволюк Д.В., притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, діяв у межах та у спосіб визначений Законом України "Про Національну поліцію", а винесена ним постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 69, ч. 2 ст. 77, ст. ст. 241-247, 286 КАС України, -

ВИРІШИВ :

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Хмільницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, Хмільницького відділення поліції Калинівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про визнання недійсною та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня отримання копії повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Войнаревич М. Г.