Справа № 310/7180/17 (2-а/310/211/17)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2018 рокусправа № 310/7180/17 (2-а/310/211/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Головко О.В. Суховаров А.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 січня 2018 року, суддя 1 інстанції Білоусова О. М., повний текст судового рішення складено 06.02.2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Бердянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив визнати незаконним розпорядження № 802459 від 05.07.2017 року та зобов'язати Бердянське об'єднане управління Пенсійного фонду України оптимізувати (виключити) з періоду розрахунку заробітної плати для нарахування пенсії за віком позивачу за його вибором наступні невигідні 50 календарних місяців страхового стажу, а саме:

-з 01.11.1993 року по 30.11.1993 року - 1 місяць;

-з 01.07.2000 року по 30.09.2000 року - 3 місяці;

-з 01.12.2000 року по 31.12.2000 року - 1 місяць;

-з 01.02.2001 року по 28.02.2001 року - 1 місяць;

-з 01.06.2001 року по 30.06.2001 року - 1 місяць;

-з 01.08.2001 року по 31.01.2002 року - 6 місяців;

-з 01.05.2002 року по 31.12.2002 року - 8 місяців;

-з 01.03.2005 року по 31.03.2005 року - 1 місяць;

-з 01.06.2005 року по 30.06.2005 року - 1 місяць;

-з 01.03.2006 року по 30.06.2006 року - 4 місяці;

-з 01.09.2006 року по 30.09.2006 року - 1 місяць;

-з 01.11.2006 року по 31.12.2006 року - 2 місяці;

-з 01.03.2007 року по 31.03.2007 року - 1 місяць;

-з 01.05.2007 року по 31.08.2007 року - 4 місяці;

-з 01.06.2011 року по 30.06.2011 року - 1 місяць;

-з 01.08.2013 року по 31.08.2013 року - 1 місяць;

-з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року - 1 місяць;

-з 01.12.2015 року по 30.11.2016 року 12 місяців, додатково включити з періоду

розрахунку заробітної плати для нарахування пенсії за віком 10 місяців отримання допомоги по безробіттю (не являється заробітною платою), виключити зі страхового стажу і періоду розрахунку заробітної плати для нарахування пенсії за віком неповний місяць - листопад з 17.11.2015 по 30.11.2015, за який роботодавець не сплатив мінімальний страховий внесок;

зобов'язати провести розрахунок доплати за понаднормований стаж позивача виходячи з розміру мінімального прожиткового мінімуму для осіб , що втратили працездатність у розмірі 1247 грн.;

провести доплату до пенсії за віком позивачу не донарахованих сум застрахованій особі ОСОБА_1 починаючи з 13 квітня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звертався до відповідача із заявами, в яких просив застосувати для розрахунку пенсії за віком альтернативний програмний продукт, виключити автоматичну оптимізацію періоду заробітної плати та просив інформувати про алгоритм розрахунку пенсії в «ручному режимі». На вказані заяви отримував відповіді, якими відповідач відмовляв у застосуванні альтернативного програмного продукту та в призначенні пенсії в ручному режимі з періодами на вибір.

Вважає, що застосування відповідачем недосконалого програмного продукту призвело до неправильного перерахунку пенсії за віком, без оптимізації (виключення) з періоду заробітної плати для нарахування пенсії за віком за його вибором 50 календарних місяців страхового стажу, із застосуванням невірного розміру прожиткового мінімуму, не врахувавши доплату за наднормативний стаж.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 січня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, неправильність застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що відповідач протиправно зменшив надане чинним законодавством позивачу право на вилучення тієї кількості календарних місяців, які є невигідними і які складають 10% тривалості його страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Стверджує, що він має право на вилучення періодів оптимізації в кількості 50 календарних місяців з наступних підстав.

Відповідач провів нарахування пенсії за віком позивачу відповідно до розпорядження №802456 від 30.05.2015 за допомогою автоматизованої системи обробки пенсійної документації, яка в автоматичному режимі виключила періоди оптимізації не за вибором позивач, а періоди підряд: з 01.07.2000 по 31.10.2003 та другий період 10 місяців без зазначення дати з відміткою «виключення по безробіттю». Неповний місяць листопад 2015 року також був включений як повний страховий місяць в страховий стаж та за ним вирахуваний індивідуальний коефіцієнт заробітної плати в розмір 0,16768. Окрім того, була розрахована доплата за наднормативний стаж виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність в розмірі 1074грн. в той час як правильним є - 1247грн.

При вирішенні даного спору суду необхідно було застосувати порядок вилучення, який визначено самим відповідачем, періоди незалежно від перерв, а саме: перший період з 01.07.2000 року по 31.10.2003 року та другий період з 23.02.2015 по 30.11.2015 року, що є належним доказом права відповідача на виключення саме періодів незалежно від перерв, а не періодів підряд.

Крім того, матеріальна допомога по безробіттю є доходом, на який не нараховується єдиний внесок і його не віднесено до індивідуальних відомостей застрахованої особи ОСОБА_1, допомога по безробіттю не є заробітною платнею чи доходом застрахованої особи та не використовується при розрахунку пенсії. Згідно уточнених даних про сплату єдиного внеску роботодавцем Бердянська виправна колонія № 77 за листопад 2015 року, неповний місяць стажу з 24.11.2016 року по 30.11.2016 року не може бути зарахований у зв'язку з тим, що роботодавцем було сплачено єдиний внесок менше мінімального і немає підстав робити добуток до нього страхувальником.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

В обґрунтування правомірності дій пенсійного органу вказує на те, що пенсійний орган діяв у відповідності до положень встановлених статтями 40 та 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, представників відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 16.06.2011 року перебуває на обліку в Пенсійному фонді та отримує пенсію як інвалід 3 групи по загальному захворюванню.

12.04.2017 року позивач досягнув пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», 13.04.2017 року звернувся до Пенсійного фонду із заявою встановленого зразка про призначення йому пенсії за віком.

У поданій заяві позивач просив виключити автоматизований спосіб «оптимізації» заробітної плати (шляхом закреслення цієї графи у заяві) та за його вибором для виключення були вказані наступні «оптимізовані» (невигідні) періоди, а саме:

-з 01.11.1993 року по 30.11.1993 року - 1 місяць;

-з 01.07.2000 року по 30.09.2000 року - 3 місяці;

-з 01.12.2000 року по 31.12.2000 року - 1 місяць;

-з 01.02.2001 року по 28.02.2001 року - 1 місяць;

-з 01.06.2001 року по 30.06.2001 року - 1 місяць;

-з 01.08.2001 року по 31.01.2002 року - 6 місяців;

-з 01.05.2002 року по 31.12.2002 року - 8 місяців;

-з 01.03.2005 року по 31.03.2005 року - 1 місяць;

-з 01.06.2005 року по 30.06.2005 року - 1 місяць;

-з 01.03.2006 року по 30.06.2006 року - 4 місяці;

-з 01.09.2006 року по 30.09.2006 року - 1 місяць;

-з 01.11.2006 року по 31.12.2006 року - 2 місяці;

-з 01.03.2007 року по 31.03.2007 року - 1 місяць;

-з 01.05.2007 року по 31.08.2007 року - 4 місяці;

-з 01.06.2011 року по 30.06.2011 року - 1 місяць;

-з 01.08.2013 року по 31.08.2013 року - 1 місяць;

-з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року - 1 місяць;

-з 01.12.2015 року по 30.11.2016 року 12 місяців, додатково виключити з періоду розрахунку заробітної плати для нарахування пенсії за віком 10 місяців отримання допомоги по безробіттю ( не являється заробітною платою), виключити зі страхового стажу і періоду розрахунку заробітної плати для нарахування пенсії за віком неповний місяць - листопад з 17.11.2015 по 30.11.2015, за який роботодавець не сплатив мінімальний страховий внесок

Судом встановлено, що ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності ( інвалід 3 групи) відповідно до статті 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За періоди з 01.07.2011 по 30.06.2014 та з 17.11.2015 по 28.02.2017 страхові внески сплачено.

Під час обчислення пенсії позивача відповідачем враховано, що з 01.08.2017 загальний стаж роботи позивача склав 66 років 8 місяців 26 днів, врахований по 28.02.2017, коефіцієнт стажу становить 0,75000.

Заробітна плата розрахована за періоди з 01.04.1992 по 31.03.1997 та з 01.07.2000 по 30.06.2014, з 23.02.2015 по 28.02.2017 та склала 8217,27грн.

Загальний стаж роботи позивача в одинарному розмірі становить 41 рік 8 місяців 21 день (500 місяців).

Автоматизована система обробки пенсійної документації (АСОПД/КОМТЕХ-/У) автоматично вибрала менш вигідний період заробітної плати підряд відповідно до вимог статті 40 Закону, а саме: 40 місяців підряд з 01.07.2000 по 31.10.2003, а також вилучено 10 місяців отримання допомоги по безробіттю з 23.02.2015 по 30.11.2015. Загальна кількість оптимізованих місяців становить 50, що становить 10% тривалості стажу в одинарному розмірі.

Періоди, які позивач просив оптимізувати йдуть не підряд, тому проведення оптимізації цих періодів суперечить статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Після надходження довідки № 660/01-19 з Бердянського районного центра зайнятості про періоди перебування на обліку та отримання допомоги по безробіттю з 01.08.2017 відповідачем до стажу та заробітної плати позивача внесені періоди з 23.02.2015 по 12.05.2015 та з 28.05.2015 по 19.11.2015.

Загальний стаж роботи склав 66 років 8 місяців 26 днів, врахований по 28.02.2017 Коефіцієнт стажу становить 0,75000.

Заробітна плата розрахована за періоди з 01.04.1992 по 31.03.1997 та з 01.07.2000 по 30.04.2014, з 23.02.2015 по 28.02.2017 та склала 8217,27 грн. (2,18289 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати х 3764,40 грн. - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в України, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії).

Управлянням пенсійного органу проведено оптимізацію за 10 місяців отримання допомоги по безробіттю з 23.02.2015 по 30.11.2015 та виключення з страхового стажу періоду розрахунку заробітної плати для нарахування пенсії за віком неповний місяць - листопад 2015 року - з 17.11.2015 по 30.11.2015.

Також, заробітна плата для обчислення пенсії оптимізована за 40 місяців підряд з 01.07.2000 по 31.10.2003, і також вилучено 10 місяців отримання допомоги по безробіттю з 23.02.2015 по 30.11.2015. Загальна кількість оптимізованих місяців становить 50, що становить 10% тривалості стажу в одинарному розмірі.

Отже, автоматизована система обробки пенсійної документації (АСОПД/КОМТЕХ-АУ) автоматично вибрала менш вигідний період заробітної плати підряд відповідно до вимог статті 40 Закону.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (Закон № 1058-ІV) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону № 1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Отже, досягнувши пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону № 1058-ІV, позивач мав право продовжувати отримувати пенсію по інвалідності чи перейти на пенсію за віком.

Відмову у задоволенні заяви позивача мотивовано тим, що оптимізувати бажаний позивачем період є неможливим оскільки періоди йдуть не підряд, що суперечить вимогам статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8 і 9 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону встановлено, що період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Положеннями статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Персоніфікований облік у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку (ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Згідно частини 2 статті 22 вказаного Закону відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються:

1) виконавчими органами Пенсійного фонду для:

підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім'ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом; визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом; надання застрахованій особі на її вимогу або у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»; надання страховим організаціям, що здійснюють страхування довічних пенсій; надання аудитору, який відповідно до цього Закону здійснює аудит Накопичувального фонду; обміну інформацією з централізованим банком даних з проблем інвалідності.

З аналізу наведених вище норм законодавства вбачається, що законодавчо визначений, порядок призначення та перерахунку пенсій, який передбачає звернення особи до органу Пенсійного фонду України з відповідною заявою та доданням підтверджуючих документів, за результатами розгляду яких орган Пенсійного фонду приймає певне рішення.

Отже, автоматизована система обробки пенсійної документації автоматично вибрала менш вигідний період заробітної плати підряд відповідно до вимог статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який був виключений із розрахунку.

Зважаючи на те, що під час призначення пенсії періоди страхового стажу автоматично виключаються підряд, незалежно від перерв, управління пенсійного фонду, виключаючи період оптимізації з 01.07.2000 по 31.10.2003 - 40 місяців, та з 23.02.2015 по 31.11.2015 під час розрахунку заробітної плати, діяло у спосіб передбачений чинним законодавством.

Враховуючи викладене, суд колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для виключення вказаних позивачем періодів страхового стажу при розрахунку середньомісячного заробітку для нарахування пенсії, оскільки це суперечитиме положенням статті 40 Закону №1058, якою передбачено, що періоди страхового стажу виключаються підряд.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо відсутності законних підстав для застосування при проведенні розрахунку доплати за понаднормовий стаж з розрахунку розміру мінімального прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність в розмірі 1247 грн.

За приписами частини 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За приписами частини 2 статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший за Законом. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач з 2011 року отримує пенсію по інвалідності, призначену на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У 2017 році ОСОБА_1 звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, тому його і було переведено на пенсію за віком з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за 2014, 2015, 2016 роки, збільшення пенсії за понаднормовий стаж розраховується, з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність в розмірі 1074 грн.

Доводи позивача з посиланням на звукозапис, зафіксований на CD-R диску, щодо протиправної відмови співробітників відповідача у прийнятті документів позивача в яких зазначені періоди оптимізації заробітної плати незалежно від перерв за вибором позивача, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не стосуються предмету спору у даній справі. Позивачем не заявлено позовної вимоги про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у прийнятті вказаних документів. Тим більше в судовому засіданні позивач пояснив, що вказані документи відповідачем пізніше було прийнято.

У даній справі відповідно до позовних вимог предметом спору є визнання незаконним розпорядження № 802459 від 05.07.2017 та зобов'язання вчинити певні дії.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 07.06.2018 року та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 14.06.2018.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров