Справа № 813/1981/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 червня 2018 року

Київ

справа №813/1981/17

Касаційне провадження №К/9901/52013/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.,

розглянув матеріали касаційної скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.10.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.01.2018 у справі №813/1981/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Радехівський цукор" до 1. Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області; 2. Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Державної фіскальної служби України про стягнення пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Радехівський цукор" звернулося до адміністративного суду з позовом до 1. Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області; 2. Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Державної фіскальної служби України про стягнення пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість.

Львівський окружний адміністративний суд постановою від 26.10.2017 позовні вимоги задовольнив.

Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 10.01.2018 залишив постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.10.2017 без змін.

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся 24.05.2018 до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.10.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.01.2018.

При вирішенні питання щодо поважності наведених скаржником підстав пропуску строку касаційного оскарження суд виходить з такого.

Як вбачається з оскарженої постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.01.2018, вказане судове рішення набрало законної сили з дати прийняття.

Згідно з частиною першою статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент ухвалення постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.01.2018) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Таким чином, останнім днем подання касаційної скарги в межах встановленого частиною першою статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України строку з урахуванням вихідних та святкових днів був день із датою 09.02.2018.

Касаційну скаргу податковим органом подано 24.05.2018, тобто з пропуском встановленого частиною першою статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України строку касаційного оскарження.

В обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного скарження при поданні касаційної скарги відповідач вказує на те, що вже звертався до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в межах строку встановленого процесуального закону.

Так, ухвалою Верховного Суду від 27.04.2018 (К/9901/20867/17) Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби повернуто касаційну скаргу, у зв'язку з неусуненням недоліків касаційної скарги, встановлених ухвалою про залишення касаційної скарги без руху, з урахуванням ухвали про продовження строку для усунення недоліків (щодо надання документу про сплату судового збору).

При зверненні із касаційною скаргою вдруге 24.05.2018 податковим органом долучено до касаційної скарги документ про сплату судового збору.

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби як на підставу для поновлення строку касаційного оскарження вказує на те, що відсутність бюджетних асигнувань для сплати судового збору слугувала об'єктивною підставою пропуску строку касаційного оскарження.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту б частини п'ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.20117) учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Отже, тільки наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Невиконання вимог ухвали про залишення вперше поданої касаційної скарги без руху, з урахуванням ухвали про продовження строку для усунення недоліків, не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто, суб'єктом, що реалізує свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що невжиття суб'єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Таким чином, суд не вбачає підстав для визнання наведених підстав пропуску строку касаційного оскарження поважними.

Відповідно до частини третьої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, встановивши строк, протягом якого скаржник має усунути вказані недоліки та надати суду касаційної інстанції:

обґрунтоване клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, у випадку наявності інших підстав та доказів, які б підтверджували неможливість своєчасного вчинення процесуальної дії зі звернення до Касаційного адміністративного суду з касаційною скаргою у строк, визначений законом.

Керуючись статтею 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

1.Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.10.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.01.2018 у справі №813/1981/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Радехівський цукор" до 1. Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області; 2. Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Державної фіскальної служби України про стягнення пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість - залишити без руху.

2. Встановити скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги у десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

3. Направити скаржнику копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту и підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна

Л.І.Бившева

В.В.Хохуляк