Справа № 669/1292/17
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 669/1292/17

Головуючий у 1-й інстанції: Бараболя Н.С.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

13 червня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора роти №3 батальйону УПП у м.Хмельницькому лейтенанта поліції ОСОБА_2 на рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 18 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора роти №3 бататльйону УПП у м.Хмельницькому лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №3 батальйону УПП у м.Хмельницькому лейтенанта поліції ОСОБА_2, в якому просив скасувати постанову серії АР № 753388 від 02.11.2017 року, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 України у вигляді 425 грн. штрафу та закрити провадження у справі.

Постановою Білогірського районного суду Хмельницької області від 18 січня 2018 року позов задоволено частково: скасовано постанову серії АР №753388 від 02 листопада 2017 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; постановлено справу направити на новий розгляд інспектору роти №3 ГУПП у м.Хмельницький лейтенанта поліції ОСОБА_2

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просила скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В обгрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що спірна постанова відповідача, винесена відповідно до норм чинного законодавства.

Крім того, в наданому відповідачем відеозаписі зафіксовано, що позивач не заперечував факту вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП та не виявив бажання скористатись правами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відзиву на апеляційну скаргу позивачем на адресу суду не надіслано.

Сторони будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

У відповідності до вимог ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За правилами п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.11.2017 року інспектором роти №3 батальйону УПП у м.Хмельницькому ОСОБА_2 винесено постанову серії АР № 753388 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушень, передбачених ч. 1 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП, а саме: за невиконання вимоги дорожнього знаку «Рух прямо» та відсутність поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач оскаржив її в судовому порядку.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, розглядаючи справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не дослідила докази, які б підтвердили вчинення останнім адмінправопорушення.

Колегія суддів, надаючи правову оцінку обставинам справи, виходить зі слідуючого.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами статті 14 Закону України від 30.06.1993р. № 3353 «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За правилами п.1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі ПДР України) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил .

Пунктом 1.1. ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.9. ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, згідно з пунктом 8.4 "г" ПДР України наказові дорожні знаки показують обовязкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Частиною першою ст. 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У п.2.1 "ґ" ПДР України зазначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно із п.2.4 "а" ПДР України на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

За правилами частини першої статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»),-тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У статті 222 КУпАП зазначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Також відповідно до п.1 розділу ІІІ Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У абзаці другому статті 36 КУпАП зазначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КУпАП, яка визначає зміст постанови про адміністративне правопорушення зазначено, що у постанові мають міститися: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. У постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, вказуються відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зі змісту зазначених норм можна зробити висновок, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як слідує зі спірної постанови, ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом CHEVROLET AVEO ZNT, реєстраційний номер НОМЕР_1 в м.Хмельницький на перехресті вулиць Кам'янецька та Вайсера не виконав вимогу наказового дорожнього знаку "Рух прямо" та здійснив поворот ліворуч, при цьому не мав при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.8.4 та п.2.1 ПДР України.

Вказана постанова винесена ОСОБА_2 з врахуванням вимог статті 36 КУпАП-позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Як доказ по справі, відповідачем надано матеріали відеозйомки, під час огляду яких, колегією суддів з'ясовано, що позивач фактично не заперечував невиконання вимоги дорожнього знаку "Рух прямо", посилаючись на те, що через інтенсивний рух транспорту, не помітив його.

В той же час, в позовній заяві ОСОБА_3 зазначив, що відповідач безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності, оскільки він не порушував правил дорожнього руху. При цьому послався лише на порушення ОСОБА_2 процедури розгляду справи, а саме: інспектор патрульної служби не відібрала у нього пояснення, не дослідила докази та не вирішила клопотання. Також на думку позивача справа про адміністративне правопорушення мала б розглядатись за місцем знаходження органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Однак такі доводи позивача не знайшли підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, оскільки з тих же матеріалів відеозйомки вбачається, що пояснення у позивача відбирались, а будь-яких клопотань останній не заявляв.

Щодо місця винесення спірної постанови то відповідно до ст.222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким, чином, зважаючи на те, що органами, які розглядають справи про адміністративні правопорушення, уповноважено працівників Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення, то у відповідача не було необхідності здійснювати розгляд даної справи за місцезнаходженням уповноваженого органу у межах його територіальної юрисдикції.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем надано суду достатньо належних доказів, які свідчать про наявність в діях позивача ознак правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Стосовно порушення ОСОБА_3 ч.1 ст.126 КУпАП, а саме-керування транспортним засобом без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, колегія суддів вказує на таке.

Статтею 53 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка має назву «Обов'язки відповідних підрозділів Національної поліції щодо перевірки та контролю обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності» передбачено, що посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Як вбачається з наданого відповідачем відеозапису, позивач не пред'явив на її вимогу поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Між тим, в матеріалах справи міститься копія поліса №АМ2056197 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 31.10.2017 року з якої встановлено, що автомобіль CHEVROLET AVEO ZNT, реєстраційний номер НОМЕР_1, застраховано страховиком ТДВ "СК"Ю.Ес.Ай." зі строком дії до 31.12.2018 року, який відповідно до даних сайту МТСБУ станом на 02.11.2017 року був діючим.

Таким чином, з огляду на те, що відповідачем не надано об'єктивних та заперечних доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про наявність підстав для скасування спірної постанови та направлення справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 у справі № 191/1019/17 (провадження № К /9901/1273/17).

Колегія суддів також вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до п.21.2 ст.21 Закону України «Про дорожній рух» контроль за наявністю полісів (договорів) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватись відповідними підрозділами Національної поліції лише з визначених законодавством підстав, а саме: у випадку складання протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та/або при оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Таким чином, законодавцем визначений чіткий перелік випадків, коли інспектор поліції має право вимагати, а водій зобов'язаний надати страховий поліс.

Однак, в даному випадку судом не встановлено обставин, за яких працівник міліції повинна була здійснити контроль за наявністю у позивача полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.33, 77, 205, 243, 268, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу інспектора роти №3 батальйону УПП у м.Хмельницькому лейтенанта поліції ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 18 січня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5