Справа № 806/1838/18
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року м. Житомир справа № 806/1838/18

категорія 8.3.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.01.2018 р.№,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 18.01.2018 року № , в частині зобов'язання сплатити штраф в розмірі 20% в сумі 69896,74 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що не погоджується з рішенням контролюючого органу в частині нарахування штрафу в розмірі 69896,74 грн. та вважає, що сума грошового зобов'язання, визначена податковим повідомленням-рішенням від 18.01.2018 року № має бути зменшена на цю суму, так як товариство щомісячно в строки, встановлені судовим рішенням, проводило оплату розстроченого судом боргу за періоди, охоплені судовими рішеннями, а саме з листопада 2015 року по вересень 2016 року; частина штрафу, нарахованого згідно акту перевірки від 12.01.2018 вже була предметом перевірки за актом від 21.02.2017, на підставі якого було винесено податкове повідомлення-рішення.

Ухвалою від 16.04.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомлення учасників справи.

Суддя Семенюк М.М. у період з 01.06.2018 по 15.06.2018 перебував у відпустці, а тому, відповідно до ч.6 ст. 120, ст. 258 КАС України, останнім днем розгляду справи є 18.06.2018.

08.05.2018 відповідач подав письмовий відзив на позовну заяву (а.с. 45-48), в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, так як ТОВ "Малин Енергоінвест" не було сплачено узгоджене податкове зобов'язання з ПДВ за листопад 2015 року, за березень 2016 року, за березень 2017 року, за квітень 2017 року, за травень 2017 року, за червень 2017 року протягом визначеного Кодексом строку в сумі 1722089 грн.

10.05.2018 представник позивача надав відповідь на відзив (а.с. 82-83), в якій просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з тих підстав, що ГУ ДФС України в Житомирській області застосовано подвійну відповідальність за одне й те ж саме правопорушення; платежі, здійснені з дотриманням строків, установлених судовими рішеннями, мають зараховуватись у відповідні періоди розстрочки (з листопада 2015 року по вересень 2016 року) без нарахування штрафу та пені.

15.05.2018 представник позивача надав доповнення до відповіді на відзив (а.с. 94-95) в яких зазначив, що відповідачем при здійсненні камеральної перевірки від 12.01.2018 не лише були повторно нараховані штрафні санкції в сумі 11791,53 грн. за тими ж оплатами та періодами, але й проігноровані висновки ГУ ДФС України у Житомирській області про протиправність нарахувань та виключення з розрахунку штрафних санкцій у розмірі 5162,63 грн., що в загальній сумі складає 16954,16 грн., та є предметом позовних вимог у даній справі.

Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити в повному обсязі, так як штраф застосований з порушенням вимог щодо зарахування оплати розстроченої заборгованості у строки, встановлені судовим рішення, а всього в сумі 69896,74 грн. підлягає скасуванню.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, так як податковим органом було правомірно винесено податкове повідомлення-рішення.

За згодою учасників справи, суд перейшов до розгляду адміністративної у письмовому провадженні.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.01.2018 Головним управлінням ДФС у Житомирській області проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ "Малин Енергоінвест" за звітний податковий період: листопад 2017, за результатами якої складено акт № 21/06-30-53-12-27 (а.с. 10-11), яким встановлено порушення платником термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на додану вартість, протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

На підставі вищевказаного акту перевірки, контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.01.2018 № (а.с. 12), яким позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 177094,84 грн.

26.01.2018 товариство направило до ДФС України скаргу № 129 (а.с. 36-38), в якій просило податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 18.01.2018 року № , яким зобов'язано сплатити штраф у розмірі 885471,20 грн., зменшити на 778276,10 грн.

За результатами розгляду скарги, ДФС України прийняло рішення від 28.03.2018 № 11017/6/99-99-11-03-01-25 (а.с. 39-40), яким податкове повідомлення-рішення від 18.01.2018 року № залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Позивач, не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 18.01.2018 року № , в частині зобов'язання сплатити штраф сумі 69896,74 грн., оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Щодо посилань представника позивача на те, що сума грошового зобов'язання, визначена податковим повідомленням-рішенням від 18.01.2018 року № має бути зменшена, так як товариство щомісячно в строки, встановлені судовим рішенням, проводило оплату розстроченого судом боргу за періоди, охоплені судовими рішеннями, а саме з листопада 2015 року по вересень 2016 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно із п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Пунктом 113.3 ст. 113 Податкового кодексу України встановлено, що штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 126 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідач стверджує, що в порушення п. 54.1 ст. 54 та п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платником несвоєчасно сплачено узгоджене податкове зобов'язання за листопад 2015 року, за березень 2016 року, за березень 2017 року, за квітень 2017 року, за травень 2017 року, за червень 2017 року на суму 885474,20 грн.

Посилаючись на протиправність спірного рішення про застосування штрафних санкцій на суму 69896,74 грн., представник позивача стверджує, що платежами, здійсненими 23.10.2017 на суму 31460,80 грн (а.с. 16-17), 22.09.2017 на суму 31460,80 грн (а.с. 18-19), 22.11.2017 на суму 31460,80 грн (а.с. 20), 28.08.2017 на суму 31460,80 грн (а.с. 21-22), 21.07.2017 на суму 31460,80 грн (а.с. 23), 12.12.2017 на суму 31460,80 грн (а.с. 25), 26.12.2017 на суму 100000 грн (а.с. 26), 09.11.2016 на суму 3200 грн (а.с. 27), 23.01.2017 на суму 11718,12 грн (а.с. 28), 15.12.2016 на суму 14095,08 грн (а.с. 30) товариство сплачувало визначену увалами суду розстрочку виконання судових рішень, а платіж від 09.11.2016 на суму 15665,94 грн (а.с. 29) був вчинений на виконання податкового повідомлення-рішення від 04.11.2016, проте ГУ ДФС змінило призначення платежу, здійснивши зарахування сплачених платником коштів, спрямованих на виконання таких рішень по сплаті боргу, який виник у період з листопада 2015 року по вересень 2016 року на оплату податкового боргу по податковим деклараціям, що не охоплюється судовими рішеннями.

Так, відповідно до п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Як вбачається з матеріалів справи, у позивача наявний борг у зв'язку з несплатою самостійно визначеного грошового зобов'язання у декларації, водночас, в ході розгляду справи встановлено, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 04.08.2016 у справі №806/575/16 задоволено адміністративний позов Малинської ОДПІ до ТОВ "Малин Енергоінвест" про стягнення податкового боргу у сумі 845705,08 грн. з рахунків у банках.

При цьому, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 06.12.2016, яка набрала законної сили, виконання даного судового рішення за заявою платника податків розстрочено на 60 місяців. Предметом позовних вимог Малинської ОДПІ по ПДВ по вказаному судовому провадженню у тому числі були несплачені ТОВ "Малин Енергоінвест: податкові зобов'язання по податковим деклараціям: за листопад 2015 року у сумі - 228628,00 грн.; за грудень 2015 року у сумі - 120322,00 грн.; за січень 2016 року у сумі - 145400,00 грн.; за лютий 2016 року у сумі - 208129,00 грн.

Крім цього, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 19.12.2016 у справі №806/2598/16 задоволено адміністративний позов Малинської ОДПІ та стягнуто з ТОВ "Малин Енергоінвест" на користь державного бюджету в особі Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Житомирській області податковий борг у сумі 1041943,04 грн., з рахунків, відкритих у банківських установах, обслуговуючих такого платника податків, а ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.01.2017 (а.с. 14-15) виконання вказаного судового рішення за заявою ТОВ "Малин Енергоінвест" розстрочено на 60 місяців. Предметом позовних вимог Малинської ОДПІ по ПДВ по вказаному судовому провадженню були у тому числі несплачені ТОВ "Малин Енергоінвест" податкові зобов'язання по податковим деклараціям: за березень 2016 року у сумі 156198,00 грн.; за квітень 2016 року у сумі 181677,00 грн.; за травень 2016 року у сумі 55483,00 грн.; за червень 2016 року у сумі 151927,00 грн.; за липень 2016 року у сумі 123009,00 грн.; за серпень 2016 року у сумі 158908,00 грн.; за вересень 2016 року у сумі 201315,00 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що вищевказані доручення мають призначення платежу "за ухвалою суду про розстрочку виконання судового рішення". Однак контролюючим органом вказані у платіжних дорученнях суми були спрямовані на погашення заборгованості по деклараціям за листопад 2015 року, березень 2016 року, березень 2017 року, квітень 2017 року, травень 2017 року, червень 2017 року та за кількість днів затримки сплати такої заборгованості був нарахований штраф.

Проте, суд вважає хибними дані дії податкового органу та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 131.2 ст. 131 Податкового кодексу України, при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов'язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

В контексті наведеного суд відмічає, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.

Оскільки, у ТОВ "Малин Енергоінвест" перше нарахування по сплаті боргу згідно розстрочки за судовим рішенням припадає на 21.02.2017, то відповідач протиправно рахував заборгованість згідно податкових декларацій з ПДВ за березень 2017 року, квітень 2017 року, травень 2017 року, червень 2017 року, так як суми сплати позивача згідно вищевказаних платіжних доручень були спрямовані на погашення розстрочки за ухвалами від 06.12.2016 по справі № 806/575/16 та від 27.01.2017 по справі № 806/2598/16.

Щодо посилань представника позивача, що частина штрафу, нарахованого згідно акту перевірки від 12.01.2018 вже була предметом перевірки за актом від 21.02.2017, на підставі якого було винесено податкове повідомлення-рішення, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.02.2017 Головним управлінням ДФС у Житомирській області проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ "Малин Енергоінвест" за звітний податковий період: січень 2017, за результатами якої складено акт № 350/06-30-12-01-27 (а.с. 33-34), яким встановлено несвоєчасну сплату податку на додану вартість.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки, товариство направило до ГУ ДФС у Житомирській області заперечення (а.с. 96-97), за результатами розгляду якого контролюючий орган 07.03.2017 прийняв рішення № 685/6/06-30-12-01-19 (а.с. 98-101), що з врахуванням ухвал Житомирського окружного адміністративного суду від 06.12.2016 та від 27.01.2017 підлягають нарахуванню штрафні санкції за порушення термінів сплати податку на додану вартість в сумі 21081,44 грн.

13.03.2017 контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.03.2017 № (а.с. 35), яким позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 21081,44 грн.

З акту перевірки від 21.02.2017 № 350/06-30-12-01-27 вбачається (а.с. 33 зворот), що штраф було нараховано за несвоєчасну сплату ПДВ по податковій декларації з податку на додану вартість від 17.12.2015 № (дата операцій: 30.11.2016-31.12.2015 на суму 3800 грн., 29.11.2016-31.12.2015 на суму 4218,34 грн., 09.11.2016-31.12.2015 на суму 3133,19 грн та 640 грн.) та по податковій декларації з податку на додану вартість від 18.04.2016 № (дата операцій: 23.01.2017-01.05.2016 на суму 2343,62 грн. та 15.12.2016-01.05.2016 на суми 2438,04 грн та 380,97 грн.).

При цьому, суд звертає увагу, що при розрахуванні суми штрафу зазначеної в спірному податковому повідомленні-рішенні, відповідач повторно врахував порушення термінів сплати ПДВ по вищевказаних податкових деклараціях, що підтверджується актом перевірки від 12.01.2018 № 21/06-30-53-12-27 та (а.с. 11 зворот), тобто застосував подвійну відповідальність за одне й те саме порушення.

А відповідно до змісту ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 18.01.2018 року № , в частині зобов'язання сплатити штраф в сумі 69896,74 грн., прийнято з порушенням чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Беручи до уваги задоволення позову та приписи ст. 139 КАС України, на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати в сумі 1762 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" (вул. Українських повстанців, 25А, м. Малин, Житомирська обл., 11601, код 37555721) до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10014, код 39459195), задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 18.01.2018 року № , в частині зобов'язання сплатити штраф в сумі 69896,74 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" понесені ним судові витрати в сумі 1762 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк