Справа № 826/4277/18
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 червня 2018 року

Київ

справа №826/4277/18

адміністративне провадження №П/9901/625/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Мороз Л.Л., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва як суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати незаконною бездіяльність члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Шемчука Віктора Вікторовича в частині відмови у витребуванні та прийнятті повного, обґрунтованого рішення з посиланням на законодавчі акти та закони, з поновленням порушених прав;

- зобов'язати Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів відкрити дисциплінарне провадження з прийняттям законного рішення зі встановленням цивільного відповідача на відшкодування завданої майнової, матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 березня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі в частині позовних вимог до члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Шемчука Віктора Вікторовича.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2018 року адміністративну справу №826/4277/18 передано на розгляд Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2018 року позовну заяву в частині позовних вимог про визнання незаконною бездіяльності члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Шемчука Віктора Вікторовича щодо відмови у витребуванні та прийнятті повного, обґрунтованого рішення з посиланням на законодавчі акти та закони, з поновленням порушених прав - передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Вирішуючи питання щодо можливості прийняття до розгляду та відкриття провадження даного позову в частині позовних вимог про зобов'язання Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів відкрити дисциплінарне провадження з прийняттям законного рішення зі встановленням цивільного відповідача на відшкодування завданої майнової, матеріальної та моральної шкоди, Верховний Суд враховує таке.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю (частина 1 статті 5 КАС України)..

Рішення, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин 1, 2 статті 55 Конституції України, статей 2, 6 КАС України.

За приписами пунктів 1, 2, 9, 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Проте, в порушення зазначених вимог Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві не зазначено: реєстраційний номер облікової картки платника податків (за його наявності) або номер і серія паспорта, а також реквізити відповідача - Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів; зміст позовних вимог і виклад обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги саме до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів; докази, що підтверджують обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги. Також, до позовної заяви не додано власне письмове підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, частиною третьої статті 161 КАС України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В позовній заяві позивач просить звільнити його від сплати судового збору через скрутне матеріальне становище.

Згідно з частинами 1, 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як встановлено частиною 1 статті 133 цього Кодексу, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Разом з цим, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження незадовільного майнового стану.

Слід також зазначити, що за змістом частини 1 статті 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Позивачем не було надано копії позовної заяви та доданих до неї документів для направлення саме до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

За таких обставин, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення її недоліків шляхом подачі уточненої позовної заяви, яка б відповідала вимогам статті 160 КАС України, а також надання копій копії всіх документів, які додано до позову для відповідача та доказів на підтвердження незадовільного майнового стану.

Відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз'яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява буде повернута з підстав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 160, 169, 248, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання бездіяльності неправомірною залишити без руху.

Встановити строк усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

Л.Л. Мороз,

Суддя Верховного Суду