Справа № 811/1477/18
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2018-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 року м.Кропивницький Справа № 811/1477/18

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Пасічник Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 25000, ІПННОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Кіровоградській області (вул. В. Перспективна, 55, м.Кропивницький, 25006, ) про визнання незаконними та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення №15660-13 від 30.06.2017 року про нарахування транспортного податку з фізичних осіб в сумі 25000 грн..

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем при прийнятті спірного рішень та визначення податкового зобов'язання зі сплати транспортного податку не було враховано, що вартість автомобіля позивача не складала 375 мінімальних заробітних плат, а тому рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, пояснив суду, що транспортний засіб, який зареєстрований за позивачем, є об'єктом оподаткування транспортним податком в розумінні п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України, оскільки включений до переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2017р., розміщеному на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку та в ПБ "Перелік суб'єктів та об'єктів оподаткування" (а.с.20-21).

Дослідивши подані документи та матеріали, всебічно й повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалами справи встановлено, що за позивачем зареєстровано автомобіль марки LEXUS моделі RX 350, 2014 року випуску, об'єм двигуна 3456 куб см (а.с.9).

30.06.2017 року відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення №15660-13, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку у розмірі 25 000 грн. (а.с.6).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

01.01.2016 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" №909-VIII від 24.12.2015. Згідно вказаного нормативно-правового акту в статтю 267 Податкового кодексу України внесено зміни щодо об'єкту транспортного податку.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі.

Згідно до підпункту 267.2.1 п.267.2 цієї ПК України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Постановою Кабінету Міністрів України № 66 від 18.02.2016 року "Про затвердження Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів та внесення змін у додатки 1 і 2 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів" було затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів.

Пунктом 14 Методики встановлено те, що Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна та тип пального.

Згідно інформації з офіційного веб-сайту Мінекономрозвитку середньоринкова вартість автомобіля належного позивачеві становить 949 378,08 грн. (а.с. 15).

Вказана вартість автомобіля не перевищує вартість визначену п.п. 267.2.1 п.267.2 ПК України - 3200 грн. х 375 = 1 200 000 грн., а тому вказаний автомобіль не є об'єктом оподаткування в розумінні ст. 267 ПК України.

Доводи відповідача щодо того, що автомобіль марки LEXUS моделі RX 350, 2014 року випуску включено до переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2017р., розміщеному на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку, судом до уваги не приймаються оскільки вказаний перелік містить автомобілі вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, а даному випадку вартість автомобіля належного позивачеві визначено в розмірі 949 378,08 грн., тобто меншою ніж визначено переліком.

Відповідачем не спростовано вищевказані обставини жодним письмовим доказом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов'язку по доказуванню правомірності прийняття спірного рішення, а тому суд вважає його таким, що винесене не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 статті 139 КАС України суд присуджує на користь позивача всі здійснені документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 246, 382, 255, 292-297, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 25000, ІПННОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Кіровоградській області (вул. В. Перспективна, 55, м.Кропивницький, 25006, ) про визнання незаконними та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення №15660-13 від 30.06.2017 року про нарахування транспортного податку з фізичних осіб в сумі 25000 грн..

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІПННОМЕР_1) понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області ().

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. Пасічник