Справа № 803/889/18
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2018-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 року ЛуцькСправа № 803/889/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (далі - Ковельське об'єднаного управління ПФУ) про визнання протиправним та скасування розпорядження на перерахунок пенсії з 01.10.2017 року, зобов'язання провести перерахунок пенсії, застосувавши коефіцієнт 2,30930 - коефіцієнт заробітної плати, та коефіцієнт 0,59175 - коефіцієнт трудового стажу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу з 02.10.2014 року призначено пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". В листопаді та грудні 2017 року позивач звертався до відповідача із заявою про надання йому копій документів, на підставі яких в 2014 році йому була нарахована, а в 2017 році відповідно перерахована пенсія. Проаналізувавши отримані з Ковельського об'єднаного управління ПФУ відповіді - лист від 05.12.2017 року №291/Б-01 та копії розпоряджень, отриманих за супровідним листом від 04.01.2018 року №335/Б-01, позивач вважає, що розпорядження є незаконними, а суми встановлених розмірів пенсій підлягають перерахунку.

Позивач не погоджується з розрахунком розміру його пенсії із застосуванням індивідуального коефіцієнту заробітної плати 1,311798. Вважає, що такий коефіцієнт має становити 2,30930 (138,55828 : 60 = 2,30930, де 138,55828 - коефіцієнт заробітку з 01.06.1987 року по 31.05.1992 року, 60 - кількість календарних місяців). Під час його встановлення має враховуватися розмір його заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, а не 179 місяців, які врахував відповідач.

Крім того, позивач вказує на те, що відповідач застосував під час перерахунку його пенсії в 2017 році коефіцієнт трудового стажу 0,43833 без врахування коефіцієнту кратності в 1,35. Вважає, оскільки з 02.10.2014 року його трудовий стаж не змінювався, тому з урахуванням коефіцієнту кратності 1,35 коефіцієнт його трудового стажу має становити 0,59175 (0,43833 х 1,35) = 0,59175.

На підставі наведеного ОСОБА_1 вважає, що розмір його пенсії має становити 5144,16 грн. щомісячно на підставі наступного розрахунку: 3764,40 грн. х 2,30930 х 0,59175 = 5144,16, де 3764,40 грн. - середня заробітна плата по галузі, 2,30930 - коефіцієнт заробітної плати, 0,59175 - коефіцієнт трудового стажу. У зв'язку з цим просить визнати протиправним та скасувати оскаржуване розпорядження відповідача на перерахунок пенсії з 01.10.2017 року та зобов'язати відповідача провести перерахунок його пенсії на підставі вищезазначених коефіцієнтів.

Ухвалою суду від 17.05.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, проти заявлених позовних вимог заперечив. У відзиві від 05.06.2018 року (а.с.36-39) відповідач зазначив, що під час обчислення пенсії враховується заробітна плата або суто за період з 01 липня 2000 року, або за період з 01 липня 2000 року та 60 календарних місяців підряд до 01 липня 2000 року. А тому брати до уваги тільки заробітну плату за 60 календарних місяців підряд до 01 липня 2000 року при обчисленні розміру пенсії немає можливості у зв'язку з відсутністю законних на те підстав. Вказує на те, що управлінням було обрано для розрахунку пенсії найбільш вигідний для позивача варіант, при якому враховувалась заробітна плата за 60 календарних місяців підряд до 01 липня 2000 року та за весь період страхового стажу з 01 липня 2000 року з урахуванням індивідуального коефіцієнта заробітної плати в розмірі 1,31180, а тому твердження позивача про неправомірність застосування такого коефіцієнта вважає безпідставним.

Крім того, відповідач звертає увагу на те, що з 01 жовтня 2017 року у зв'язку зі змінами в пенсійному законодавстві розмір пенсії перераховується із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У зв'язку з цим позивачу під час перерахунку пенсії застосовувалася величина оцінки страхового стажу не в розмірі 1,35%, а в розмірі 1%.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що розмір пенсійної виплати позивачу не зменшився, а навпаки - збільшився, тому відповідач вважає, що діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач з 02.10.2014 року перебуває на пенсійному обліку та із цього часу йому було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Пенсію призначено позивачу при загальному страховому стажі 43 роки 10 місяців 9 днів, та середньомісячному заробітку, обчисленому за період роботи з 01.06.1987 року по 31.05.1992 року, що становив 3543,15 грн., а також з урахуванням коефіцієнту стажу (з урахуванням кратності 1,35), який становив 0,59175 (0,43833 х 1,35 = 0,59175), та коефіцієнту заробітної плати - 1,31180. З урахуванням цього та доплати за понаднормативний стаж загальний розмір пенсії позивача станом на 02.10.2014 року становив 2172,58 грн., що підтверджується розпорядженням про перерахунок пенсій у зв'язку з уточненням розрахункових показників (вересень - жовтень 2014 року) з 02.10.2014 року (а.с.14).

При цьому, коефіцієнт заробітної плати розрахований відповідачем з урахуванням періоду за 179 місяців, тобто за період роботи позивача з 01.06.1987 року по 31.05.1992 року та період роботи з 01 липня 2000 року по 30.09.2014 року.

З 01.10.2017 року позивачу було здійснено перерахунок пенсії, розмір якої становить 2280,69 грн., в тому числі: 2164,53 грн. - розмір пенсії за віком; 116,16 грн. - доплата за понаднормативний стаж 8 років, що підтверджується розпорядженням на перерахунок пенсій з 01.10.2017 року (а.с.17).

З наведеного розпорядження слідує, що розмір пенсії позивача обраховувався з урахуванням наступних показників: середня зарплата у галузях економіки за 2016 рік - 3764,40 грн.; розмір заробітку (доходу) з 01.10.2017 року - 4938,14 грн.; коефіцієнт заробітної плати - 1,31180; період заробітку, що ввійшов до розрахунку - 30.09.2014 року; загальний стаж роботи - 43 роки 10 місяців 9 днів; коефіцієнт стажу - (526 місяців) - 0,43833.

В листопаді та грудні 2017 року позивач звернувся до Ковельського об'єднаного управління ПФУ із зверненням для надання копій документів, на підставі яких йому було нарахована в 2014 році та в 2017 році перерахована пенсія.

В листі від 05.12.2017 року №291/Б-01 (а.с.8-9) відповідач надав ОСОБА_1 відповідь, з якої слідує, що спеціалістами управління вибрано 60 місяців заробітної плати підряд та проведено розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії за двома варіантами: за 60 місяців роботи за період з 01.06.1987 року по 31.05.1992 року і заробітної плати за період з 01.07.2000 року по 30.09.2014 року, при цьому коефіцієнт заробітної плати становить 1,31180 і заробітної плати за період з 01.07.2000 року по 30.09.2014 року, при цьому коефіцієнт заробітної плати - 0,80741. Таким чином, основний розмір пенсії позивача був обчислений із заробітної плати за 60 місяців роботи за період з 01.06.1987 року по 31.05.1992 року і заробітної плати за період з 01.07.2000 року по 30.09.2014 року, де індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становить 1,31180, а коефіцієнт страхового стажу з врахуванням коефіцієнту кратності 1,35 - 0,59175.

Також цим листом позивача було повідомлено, що розмір його пенсії з 01.10.2017 року становить 2280,69 грн., яка була перерахована у зв'язку з врахуванням середньої заробітної плати за 2014-2016 року в розмірі 3764,40 грн. та із застосуванням індивідуального коефіцієнту заробітної плати - 1,31180 та коефіцієнту страхового стажу, що становить 0,43833.

Крім того, листом від 04.01.2018 року №335/Б-01 позивачу було надано копії розпоряджень про призначення пенсії з 02.10.2014 року та про перерахунок пенсії з 01.10.2017 року (а.с.10).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.58 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" Пенсійний фонд України є органом який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсію та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання пов'язані з веденням обліку.

Частиною 1 статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8 і 9 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до абзацу 22 частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у разі відсутності на момент призначення пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за попередні місяці для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомісячна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за місяць (місяці), що передує зверненню за призначенням пенсії.

У зв'язку з відсутністю на момент призначення позивачу пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за період з 01.07.2014 року по 31.08.2014 року. при призначенні пенсії був обрахований коефіцієнт заробітної плати в розмірі 1,31464. Однак, в результаті проведення позапланової перевірки ПАТ "Ковельсільмаш" з питань достовірності видачі довідок про заробітну плату для обчислення пенсії, було встановлено розбіжності між сумами заробітної плати в довідці №235 від 24.09.2014 року про заробіток для обчислення пенсії за період з січня 1988 року по грудень 1992 року (а.с.51) і особових рахунках громадянина ОСОБА_1 в розрізі місяців, а саме: в квітні та в серпні 1991 року, у вересні та в грудні 1992 року, про що свідчить акт №130 від 30 жовтня 2014 року (а.с.49-50)..

У зв'язку з цим управлінням було здійснено перерахунок у зв'язку з уточненням розрахункових показників, в якому розмір коефіцієнта заробітної плати становив уже 1,31180. При цьому, відповідачем було обрано для розрахунку найбільш вигідний для позивача варіант, при якому враховувалась заробітна плата за 60 календарних місяців підряд до 1 липня 2000 року та за весь період страхового стажу з 1 липня 2000 року, де за такий період індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становив 1,31180.

Позивач не погоджується з таким показником, оскільки вважає, що під час обчислення пенсії необхідно враховувати лише розмір заробітної плати за 60 місяців підряд до 01 липня 2000 року. Однак, суд не погоджується з таким твердженням позивача, оскільки частиною першою статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року, при цьому за бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Тобто, з аналізу наведеного слідує, під час обчислення пенсії враховується заробітна плата або за період з 01 липня 2000 року, або за період з 01 липня 2000 року та 60 календарних місяців підряд до 01 липня 2000 року. Таким чином, відповідачем правомірно було застосовано під час визначення індивідуального коефіцієнта заробітної плати період з 01 липня 2000 року та з врахуванням найбільш оптимальних для позивача 60 календарних місяців заробітної плати підряд до 01 липня 2000 року, тобто з 01.06.1987 року по 31.05.1992 року. А тому суд вважає, що індивідуальний коефіцієнт заробітної плати обрахований відповідачем вірно та має становити 1,31180.

Щодо правомірності визначення коефіцієнту трудового стажу, який враховувався позивачем під час обчислення пенсії, то суд зазначає наступне.

До 01 жовтня 2017 року такий коефіцієнт страхового стажу становив 0,59175, однак був обчислений з врахуванням коефіцієнту кратності, який становив 1,35. Тобто, сам коефіцієнт страхового стажу становив 0,43833, а з урахуванням такого коефіцієнту кратності - 0,59175, про що свідчить розпорядження про перерахунок пенсій у зв'язку з уточненням розрахункових показників (вересень - жовтень 2014 року) з 02.10.2014 року (а.с.14).

Водночас Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 року №2148-VIII внесені зміни в Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» стосовно перерахунку призначених пенсій.

Коефіцієнт страхового стажу позивачу був змінений на виконання п.43 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій».

Зазначена норма права передбачає, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Таким чином, для осіб, яким пенсія призначена до 01 жовтня 2017 року, величина оцінки одного року страхового стажу була зменшена з 1,35 % до 1 %.

Відтак, зменшення ОСОБА_1 коефіцієнту страхового стажу з 0,59175 до 0,43833 відповідає вимогам п. 43 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У зв'язку зі змінами в законодавстві розмір пенсійної виплати позивача з 01.10.2017 року збільшився та складає 2280,69 грн.

Таким чином своїми діями відповідач жодним чином не звузив обсяг прав та свобод, наданих позивачу. Коефіцієнт заробітної плати позивача був визначений вірно, а зменшення коефіцієнту стажу відбулося у зв'язку зі змінами в законодавстві.

Оскільки Ковельське об'єднане управління Пенсійного фонду України діяло в межах свої повноважень, передбачених законодавством України, суд приходить до висновку, що правових підстав для задоволення позовних вимог немає.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись статтями 243-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов'язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя В.Д. Ковальчук