Справа № 821/652/18
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/652/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

секретар: Іващенко В.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська продовольча корпорація" до Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобов'язання здійснити реєстрацію податкової накладної від 31.10.2017 р. № 1720,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська продовольча корпорація" звернулось до суду з вказаним позовом, в якому просить:

скасувати рішення комісії ДФСУ, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 27.12.2017 року № 486788/38822685;

зобов'язати ДФСУ зареєструвати податкову накладну від 31.10.2017 року № 1720 та подати суду звіт про виконання судового рішення протягом одного тижня з дня набрання законної сили даним судовим рішенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним була складена податкова накладна та направлена на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних. Накладну було прийнято, але реєстрація зупинена з підстав виявлення невідповідності обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 01.61. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК. Позивачем були надані усі необхідні документи, які підтверджують реальність здійснення операцій по податковій накладній. Однак, рішенням комісії ДФС України було відмовлено у реєстрації вказаної накладної. Позивач вважає таку відмову необгрунтованою.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити, обгрунтовуючи тим, що оскаржуване рішення містить чітко визначені підстави для його прийняття, які відповідають законодавству.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ "Українська продовольча корпорація" (ТОВ "УПК") є юридичною особою та провадить господарську діяльність, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та статутом товариства.

Відповідно до договору підряду № 03/01/17-МП від 03.01.2017 р. ТОВ "УПК" (підрядчик) надало сільськогосподарські послуги ДП "Дослідне господарство інституту тваринництва степових районів ім. М.Ф. Іванова "Асканія-Нова" - Національного наукового селекційно-генетичного центру з вівчарства (замовник).

Здійснення господарських операцій за договором підряду підтверджується актом здачі-прийняття робіт № ОУ-0000370.

Пунктом 201.10. статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

На виконання зазначених вимог Закону, позивачем 31.10.2017 р. виписано податкову накладну № 1720 на загальну суму 57981,24 грн., у тому числі ПДВ - 9663,54 грн., та подано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до квитанції про реєстрацію ПН від 15.11.2017 р., реєстрація зупинена, оскільки виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 01.61. Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

На виконання вимог податкового органу, позивачем направлено повідомлення № 19 від 21.12.2017 р. щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій з поясненнями.

27.12.2017 р. рішенням комісії ДФС України № 486788/38822685 відмовлено у реєстрації податкової накладної №1720 в Єдиному реєстрі ПН з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства або не є достатніми для прийняття комісією рішення про відповідну реєстрацію.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним діям та рішенням Державної фіскальної служби України, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступні обставини та приписи законодавства.

Відповідно до п. 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ від 29.12.2010 р. № 1246 (далі - Порядок № 1246) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки з питань відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту) та з інших питань.

Пунктом 13 Порядку № 1246 визначено, що за результатами зазначених перевірок, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Згідно п. 74.2. статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідності до п.п. 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті в підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про:

реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів.

Постановою КМУ від 29.03.2017 № 190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" встановлено вичерпний перелік підстав для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

В позовній заяві позивач посилався на відсутність в оскаржуваному рішенні обґрунтувань, на підставі яких комісією відмовлено в реєстрації ПН. Зазначений факт унеможливлює та фактично позбавляє позивача права не тільки надати документи, підтверджуючі його господарську діяльність, але і належним чином оскаржити рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкової накладної.

З огляду на матеріали справи, оскаржуване рішення від 27.12.2017 року № 486788/38822685, не містить жодної конкретної інформації, щодо причин, підстав та обґрунтувань прийняття такого рішення щодо конкретної податкової накладної чи додатково наданих позивачем документів.

Суд зазначає, що орган влади зобов'язаний "виправдати" свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Вмотивоване рішення дає можливість його оскаржити та отримати перегляд в судовому порядку.

Оскаржуване позивачем рішення комісії ДФС України № 486788/38822685 від 27.12.2017 є актом індивідуальної дії.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовчий характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата - конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами.

Дана позиція висловлена в правовому висновку Верховного суду України (постанова від 01.12.2009 року № 09/236).

А тому, суд вважає, що оскаржуване рішення ДФС України є незрозумілим, зокрема, не тільки для платника податків, а й для інших суб'єктів правовідносин та суду, оскільки в ньому відсуьні вищенаведені ознаки щодо індивідуальності. Тому воно є необґрунтованим, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковою накладною у реєстрації якої було відмовлено.

З рішення контролюючого органу не зрозуміло чому не враховані пояснення позивача, не надана оцінка направленим ним документам та відсутнє посилання на норми Закону, якими відповідач обґрунтовує своє рішення.

Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 242-246 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська продовольча корпорація" (місцезнаходження: вул. Полякова Георгія, 21/вул. Михайловича, 41, м. Херсон, 73000, ) до Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: Львівська площа, 8, м. Київ 53, 04053, ) задовольнити повністю.

Скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 27.12.2017 року № 486788/38822685.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну від 31.10.2017 року № 1720.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України подати суду звіт про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

Стягнути з Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська продовольча корпорація" судовий збір у сумі 3524,00 грн. (три тисячі п'ятсот двадцять чотири гривні нуль копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 05 червня 2018 р.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 8