Справа № 804/4885/17
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 червня 2018 року

Київ

справа №804/4885/17

адміністративне провадження №К/9901/50025/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Хохуляка В.В., перевіривши касаційну скаргу Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2018 у справі №804/4885/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРАЗ Україна» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРАЗ Україна» звернулося до адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо непідготовки висновку про повернення позивачу надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та не направлення до Головного управління Державної казначейської служби України та зобов'язання відповідача підготувати висновок про повернення позивачу надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 8200,00грн. та направити до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2017 позовні вимоги задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2018 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2017 скасовано в частині зобов'язання відповідача підготувати висновок про повернення позивачу надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 8200,00грн. та направлення до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області та прийнято в цій частині нову постанову. Зобов'язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби розглянути питання щодо підготовки висновку про повернення позивачу надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за поданою заявою від 13.04.2017. В іншій частині рішення суду першої інстанції - залишено без змін.

Відповідачем до суду апеляційної інстанції подано заяву про роз'яснення постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2018 у справі №804/4885/17.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2018 у задоволенні заяви Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС про роз'яснення постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2018 у справі № 804/4885/17 - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2018 відповідач 02.05.2018, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 15.05.2018 касаційну скаргу відповідача було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у зв'язку з ненаданням документа про сплату судового збору у розмірі та порядку визначеному законом, та встановлено строк на усунення вказаних недоліків терміном у десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Вказану ухвалу Верховного Суду вручено представнику заявника 22.05.2018, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення №850.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху відповідачем на адресу суду направлено клопотання про продовження строку для усунення недоліків щодо сплати судового збору у даній справі. Вказане клопотання мотивовано неможливістю сплати судового збору у відведений судом строк, у зв'язку з зупиненням операцій з бюджетними коштами відповідача та проведенням Управлінням Державної казначейської служби України у Печерському районі безспірного списання коштів з рахунків Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби за виконавчими провадженнями відносно останнього. Одночасно відповідач зазначає, що неналежне фінансування податкового органу з державного бюджету, позбавляє відповідача можливості своєчасно виконати вимоги ухвали Верховного Суду від 15.05.2018 та надати суду документ про сплату судового збору.

На підтвердження доводів викладених у вказаному клопотанні, відповідачем надано копії листів Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі від 15.05.2018 та від 16.05.2018 щодо виконання рішень суду (проведення безспірного списання коштів).

Разом з тим, суд приходить до висновку, що дані докази є неналежними для задоволення клопотання відповідача, оскільки податковим органом не надано жодних доказів на підтвердження вчинення будь-яких дій з метою отримання суми грошових коштів необхідної для сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі, наприклад, звернення до органу казначейської служби з обґрунтуванням необхідності касаційного оскарження судових рішень у справі №804/4885/17 та отримання відповідного фінансування.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Порядок поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано статтею 121 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Продовження строку є надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була з поважної причини вчинена у заздалегідь встановлений судом строк.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981№ R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VІ.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Статтею 330 КАС України передбачено обов'язок особи, яка подає касаційну скаргу, щодо одночасного надання документу про сплату судового збору.

Таким чином, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов'язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Дніпропетровське управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, діючи як суб'єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов'язків поряд з іншими учасниками справи й, до того ж, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому зупинення на рахунку податкового органу фінансових операцій, зокрема, в частині видатків передбачених на сплату судового збору, не повинно впливати на можливість неухильного виконання останнім покладених на нього нормами КАС України процесуальних обов'язків щодо оформлення касаційної скарги, та не повинно ставитись у залежність від правовідносин, у які податковий орган вступає в інших сферах його діяльності, зокрема, з приводу безспірного списання коштів з його рахунків на підставі виконавчих документів, оскільки ці фактори не є взаємопов'язаними.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що наведені відповідачем у клопотанні обставини не є підставою для продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, клопотання відповідача про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

На момент постановлення Верховним Судом даної ухвали, на адресу суду від заявника касаційної скарги не надходив документ про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За змістом частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи викладене, Дніпропетровським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби не виконано вимоги ухвали щодо надання документа про сплату судового збору, у зв'язку з чим касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись статтями 169, 248, 332, 355, 359 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги у справі №804/4885/17.

Касаційну скаргу Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2018 у справі №804/4885/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЄВРАЗ Україна» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, скаржнику - копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

В.В. Хохуляк

Суддя Верховного Суду