Справа № 820/1661/18
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2018-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 червня 2018 р. № 820/1661/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

за участю секретаря судового засідання - Самігулліной К.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю Міжгалузеве науково-виробниче підприємство "АРІС" ЛТД (вул. Золочівська, буд. 1,м. Харків,61177, ) до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень;-,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Міжгалузеве науково-виробниче підприємство "АРІС" ЛТД, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення №3, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Харківській області 21 лютого 2018 року, в частині збільшення зобов'язання з податку на додану вартість на суму 325516 грн. та штрафних (фінансових) санкцій на суму 81379 грн.;

- скасувати податкове повідомлення-рішення №3, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Харківській області 21 лютого 2018 року, в повному обсязі;

- скасувати податкове повідомлення-рішення №3, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Харківській області 21 лютого 2018 року, в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31.01.2018 року ГУ ДФС у Харківській області складено акт №362/20-40-14-03-07/14090946 "Про результати документальної планової/планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю Міжгалузеве науково-виробниче підприємство "АРІС" ЛТД () податкового законодавства за період з 01.01.2014 року по 30.09.2017 рік, валютного - за період з 01.01.2014 року по 30.09.2017 рік, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2014 року по 30.09.2017 рік", на підставі якого 21.02.2018 року були прийняті спірні податкові повідомлення-рішення №3 (частково), №3 та №3. Позивач стверджує, що дані податкові рішення винесені з грубим порушенням вимог чинного законодавства та підлягають скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач - Головне управління ДФС у Харківській області, позов не визнав.

У відзиві на позов (т.2 а.с.155-160) відповідач вказав, що викладені в акті №362/20-40-14-03-07/14090946 від 31.01.2018р. судження ДФС про вчинення платником податків податкових правопорушень є правильними та вірними. Вказані порушення встановлені цілком об'єктивно. В ході перевірки також була досліджена вся наявна податкова інформація з контрагентом позивача - ПП "Компанія кольорової поліграфії Україна-Юнь Чень". На думку відповідача, операції з контрагентом не є такими, що пов'язані з веденням господарської діяльності та отримання доходу. Також ГУ ДФС зазначає, що позивач не нарахував податкові зобов'язання за вказаними операціями, не склав податкові накладні та не реєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних необхідні накладні. За таких підстав податкові повідомлення-рішення від 21.02.2018 року №3, №3 та №3 є правомірними та обґрунтованими. Посилаючись на викладені вище доводи, відповідач просив суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві на позов, просив суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову.

Суд, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судовим розглядом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Міжгалузеве науково-виробниче підприємство "АРІС" ЛТД, пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу суб'єкта господарювання - юридичної особи, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та має код 14090946.

На підставі наказу від 25.10.2017р.р. №5981, виданого ГУДФС у Харківській області, згідно із пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, ст.75, ст.77, ст.82 Податкового кодексу України та відповідно плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків за IV квартал 2017 року, відповідачем проведена планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю Міжгалузеве науково-виробниче підприємство "АРІС" ЛТД () з питань дотримання вимог податкового, валютного та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014р. по 30.09.2017р.

Результати перевірки оформлені актом №362/20-40-14-03-07/14090946 від 31.01.2018р. (т.1 а.с.13-73).

За висновками перевірки, позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю Міжгалузеве науково-виробниче підприємство "АРІС" ЛТД, порушено:

1. Податок на прибуток:

- пп.44.1 ст.44, п.п. 134.1.1. п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), п.7 П(С)БО 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999р. №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000р. за №27/4248, ТОВ МНВП «АРІС» ЛТД, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 292964 грн., у т.ч. за 1 квартал 2016 року - 6872 грн., 2 квартал: 2016 року - 10072 грн., 4 квартал 2016 року - 53327 грн., 1 квартал 2017 року - 44178 грн., 2 квартал 2017 року - 97002 грн., 3 квартал 2017 року - 81513 грн.;

2. Податок на додану вартість:

- п.198.5, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, що призвело до заниження ПДВ, який підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 359358 грн., у т.ч. травень 2016 року - 42435 грн., жовтень 2016 року - 50886 грн., грудень 2016 року - 8366 грн., січень 2017 року - 9336 грн., лютий 2017 року - 27120 грн., березень 2017 року - 12631 грн., квітень 2017 року - 22292 грн., травень 2017 року - 53407 грн., червень 2017 року - 32081 грн., вересень 2017 року - 100804 грн.;

- п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної реєстрації податкових накладних на суму ПДВ 8612,67 грн., у т.ч. на суму ПДВ 2751,98 грн. з порушенням терміну реєстрації до 15 календарних днів, на суму ПДВ 5064,02 грн. з порушенням терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів, на суму ПДВ 796,67 грн. з порушенням терміну реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

- п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI в частині нескладання та відсутності реєстрації в ЄРПН податкових накладних на суму ПДВ у розмірі 325516 грн., у т.ч. за березень 2016 року - 7635 грн., травень 2016 року - 11191 грн., жовтень 2016 року - 50886 грн., грудень 2016 року - 8366 грн., січень 2017 року - 9336 грн., лютий 2017 року - 27120 грн., березень 2017 року - 12631 грн., квітень 2017 року - 22292 грн., травень 2017 року - 53407 грн., червень 2017 року - 32081 грн., липень 2017 року - 21411 грн., серпень 2017 року - 33439 грн., вересень 2017 року - 35721 грн.;

3. Податок з доходів фізичних осіб:

- пп. б п. 176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України №2755-VI від 02.12.2010р., не повідомлено податкову інспекцію про доходи, отримані фізичною особою - підприємцем у 2 кварталі 2017 року.;

4. ЄСВ:

- п.2.1 ст.6, ст.7, ст.8, ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI:

- підприємством занижено суму єдиного внеску на 5313,55 грн., у тому числі занижено у квітні 2014 року на суму 893,68 грн., у травні 2014 року на суму 1053,01 грн., у червні 2014 року на суму 1039,16 грн., у липні 2014 року на суму 1226,20 грн., у серпні 2014 року на суму 1101,50 грн., яку платником було самостійно відкориговано у вересні 2014 року (Д.4 Т.1 № від 17.10.2014р.);

- підприємством занижено суму єдиного внеску на 2905,65 грн. (застосування ставки 8,41% (період 01.11.2016-31.01.2017) та самостійно відкориговане нарахування єдиного внеску за ставкою 22% у лютому 2017 року) (Д.4 Т.1 № від 18.03.2017р.).

З посиланням на вказаний вище акт перевірки, Головним управлінням ДФС у Харківській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 21.02.2018 року:

1). Податкове повідомлення-рішення №3, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість на суму 449197,50 грн. (т.1 а.с.91);

2). Податкове повідомлення-рішення №3, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 366205,00 грн. (т.1 а.с.93);

3). Податкове повідомлення-рішення №3, яким попереджено про необхідність скласти та/або зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування та застосовано штраф в розмірі 123719,00 грн. за платежем податок на додану вартість (т.1 а.с.95-96);

4). Податкове повідомлення-рішення №3, яким застосовано штраф за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних 1660,67 грн.;

5). Податкове повідомлення-рішення №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежом податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п в сумі 510 грн.;

6). Рішення №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 3727,23 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 06.02.2018 року направив заперечення на акт до ГУ ДФС у Харківській області, в якому зазначив про помилкове твердження податкового органу про те, що операції з придбання послуг з пере гравірування друкарського кліше за актами приймання-передачі робіт (надання послуг) є такими, що не пов'язані з веденням господарської діяльності і отримання доходу. (т.1 а.с.74-76)

Відповідач на вказані заперечення надав відповідь від 16.02.2018р., в якій зазначив про обґрунтованість висновків, викладених в акті перевірки, та відповідності їх законодавству. (т.1 а.с.77-90)

Рішення №3, №, № та №3 (частково в сумі 33842 грн. збільшення зобовязання з ПДВ та 8460,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій) ТОВ МНВП "АРІС" ЛТД не оскаржує. 02.03.2018 року позивачем були здійснені відповідні платежі до бюджету на підставі зазначених рішень, що підтверджується копіями платіжних доручень №821, №822, №823 від 02.03.2018р., №863 від 05.03.2018р. (т.1 а.с.98-101)

Однак, не погоджуючись з прийнятими податковими повідомлення-рішеннями №3 (частково), № та №3, вважаючи їх такими, що винесені з грубим порушенням вимог законодавства та підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних податкових повідомлень-рішень, а також суджень, відображених суб'єктом владних повноважень в акті №№362/20-40-14-03-07/14090946 від 31.01.2018 року на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд встановив наступне:

13.08.2015 року між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю Міжгалузеве науково-виробниче підприємство "АРІС" ЛТД (замовник), та ПП "Компанія кольорової поліграфії Україна-Юнь Чень" (виконавець) укладений договір на виконання робіт №13/08/15ЧМ. (т.1 а.с.152-158)

Відповідно даного договору виконавець зобов'язується виготовити продукцію, здійснити перегравірування, дехромування наданого замовником кліше та передати замовнику, а замовник прийняти та оплатити продукцію, кліше в асортименті, кількості і по цінам, узгодженими сторонами у специфікаціях до договору.

01.09.2015р. між замовником та виконавцем укладено додаткову угоду, якою передбачено наступне:

Продукцією є вали-кліше, що замовляються згідно Специфікацією, яка є невід'ємною частиною договору від 13.08.2015р.

Кліше - вали-кліше з зображенням гравіровані та/або хромовані, або без зображень, що передаються замовником на перегравірування та/або на дехромування.

Перегравірування кліше - нанесення зображення на наданих замовником валах-кліше, в тому числі замість існуючих. (т.1 а.с.159-160)

Відповідно п.2.3 договору з урахуванням умов додаткової угоди від 01.09.2015р., за відсутності претензій виконавець передає замовникові результати робіт і приймає претензії від замовника щодо якості виготовлених робіт протягом 10 календарних днів з дати передачі результатів робіт замовнику. (т.1 а.с.159)

Пунктом 2.4 договору передбачено, що після закінчення строку вказаного в п.2.3 договору будь-які претензії від замовника щодо якості виготовленої продукції, перегравірованого кліше, дехромованого кліше не приймаються. Протягом гарантійного строку виконавець за власний рахунок усуває недоліки кліше, пов'язані з технологією нанесення хромового покриття. (т.1 а.с.153)

На виконання умов вказаного договору на виконання робіт позивачем надано до матеріалів справи копії первинної документації, а саме:

- видаткових накладних: від 10.03.2016р. №3/30к, від 04.05.2016р. №5/2к, від 04.05.2016р. №5/4к, від 05.10.2016р. №10/13к, від 27.10.2016р. №10/80к, від 26.12.2016р. №12/72к, від 29.12.2016р. №12/87к, від 13.01.2017р. №1/18к, від 07.02.2017р. №2/19к, від 15.02.2017р. №2/45к, від 24.02.2017р. №2/84к, від 28.02.2017р. №2/100к, від 13.03.2017р. №3/45к, від 21.03.2017р. №3/68к, від 06.04.2017р. №4/10к, від 14.04.2017р. №4/49к, від 19.04.2017р. №4/63к, від 28.04.2017р. №4/78к, від 05.05.2017р. №5/13к, від 10.05.2017р. №5/19к, від 17.05.2017р. №5/38к, від 22.05.2017р. №5/54к, від 26.05.2017р. №5/70к, від 02.06.2017р. №6/7к, від 12.06.2017р. №6/34к, від 15.06.2017р. №6/53к, від 30.06.2017р. №6/98к, від 06.07.2017р. №7/11к, від 14.07.2017р. №7/39к, від 03.08.2017р. №8/13к, від 10.08.2017р. №8/34к, від 16.08.2017р. №8/58к, від 16.08.2017р. №8/68к, від 29.08.2017р. №8/104к, від 13.09.2017р. №9/34к, від 15.09.2017р. №9/45к, від 18.09.2017р. №9/54к, від 22.09.2017р. №9/76к (т.1 а.с.164, 169, 174, 179, 185, 198, 203, 210, 215, 220, 225, 230, 236, 241, 247; т.2 а.с.3, 10, 15, 20, 26, 34, 39, 48, 55, 61, 68, 75, 80, 86, 91, 97, 104, 112, 117, 124, 129, 134, 140);

- спеціфікацій: від 10.03.2016р., від 04.05.2016р., 04.05.2016р., від 04.05.2016р., від 04.05.2016р., 05.10.2016р., від 05.10.2016р., від 27.10.2016р., від 27.10.2016р., від 26.12.2016р., від 26.12.2016р., від 29.12.2016р., від 29.12.2016р., від 13.01.2017р., від 13.01.2017р., від 07.02.2017р., від 07.02.2017р., від 15.02.2017р., від 14.02.2017р., від 24.02.2017р., від 24.02.2017р., від 28.02.2017р., від 28.02.2017р., від 13.03.2017р., від 13.03.2017р., від 21.03.2017р., від 21.03.2017р., від 06.04.2017р., від 06.04.2017р., від 14.04.2017р., від 14.04.2017р., від 19.04.2017р., від 19.04.2017р., від 28.04.2017р., від 28.04.2017р., від 05.05.2017р., від 05.05.2017р., від 10.05.2017р., від 10.05.2017р., від 17.05.2017р., від 17.05.2017р., від 22.05.2017р., від 22.05.2017р., від 26.05.2017р., від 26.05.2017р., від 02.06.2017р., від 02.06.2017р., від 12.06.2017р., від 12.06.2017р., від 15.06.2017р., від 15.06.2017р., від 30.06.2017р., від 30.06.2017р., від 06.07.2017р., від 06.07.2017р., від 14.07.2017р., від 14.07.2017р., від 03.08.2017р., від 03.08.2017р., від 10.08.2017р., від 10.08.2017р., від 16.08.2017р., від 16.08.2017р., від 18.08.2017р., від 18.08.2017р., від 29.08.2017р., від 29.08.2017р., від 13.09.2017р., від 13.09.2017р., від 15.09.2017р., від 15.09.2017р., від 18.09.2017р., від 18.09.2017р., від 22.09.2017р., від 22.09.2017р. (т.1 а.с.165, 167, 170, 172, 175, 177, 180, 183, 186, 188, 199, 201, 204, 206, 211, 213, 216, 218, 221, 223, 226, 228, 231, 233, 237, 239, 242, 244, 248, 250; т.2 а.с.4, 6, 11, 13, 16, 18, 21, 23, 27, 30, 35, 37, 40, 42, 49, 51, 56, 58, 62, 64, 69, 71, 76, 78, 81, 83, 87, 89, 92, 94, 98, 100, 105, 108, 113, 115, 117, 121, 125, 127, 130, 132, 135, 137, 141, 144);

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №84 від 10.03.2016р., №159 від 04.05.2016р., №160 від 04.05.2016р., №393 від 05.10.2016р., №431 від 27.10.2016р., №526 від 26.12.2016р., №532 від 29.12.2016р., №6 від 13.01.2017р., №36 від 07.02.2017р., №50 від 14.02.2017р., №61 від 24.02.2017р., №68 від 28.02.2017р., №99 від 13.03.2017р., №108 від 21.03.2017р., №136 від 06.04.2017р., №153 від 14.04.2017р., №158 від 19.04.2017р., №163 від 28.04.2017р., №180 від 05.05.2017р., №183 від 10.05.2017р., №197 від 17.05.2017р., №205 від 22.05.2017р., №211 від 26.05.2017р., №220 від 02.06.2017р., №240 від 12.06.2017р., №246 від 15.06.2017р., №262 від 30.06.2017р., №266 від 06.07.2017р., №288 від 14.07.2017р., №314 від 03.08.2017р., №321 від 10.08.2017р., №344 від 16.08.2017р., №347 від 18.08.2017р., №360 від 29.08.2017р., №386 від 13.09.2017р., №396 від 15.09.2017р., №400 від 18.09.2017р., №407 від 22.09.2017р. (т.1 а.с.166, 171, 176, 181-182, 187, 200, 205, 212, 217, 222, 227, 232, 238, 243, 249; т.2 а.с.5, 12, 17, 22, 28-29, 36, 41, 50, 57, 63, 70, 77, 82, 88, 93, 99, 106-107, 114, 119-120, 126, 131, 136, 142-143);

- заказ на виготовлення труб-кліше від 02.03.2016р., від 18.04.2015р., від 20.04.2016р., від 21.09.2016р., від 10.10.2016р., від 17.10.2016р., від 11.10.2016р., від 17.10.2016р., від 13.10.2016р., від 02.12.2016р., від 01.06.2017р., від 22.06.2017р. (т.1 а.с.168, 173, 178, 184, 189-197, 209; т.2 а.с.65-67, 79).

Також матеріали справи містять відповідь ПП "Компанія кольорової поліграфії Україна-Юнь Чень" від 06.02.2018р. №12 на запит позивача щодо видаткових накладних (т.1 а.с.164, 169, 174, 179, 185, 198, 203, 210, 215, 220, 225, 230, 236, 241, 247; т.2 а.с.3, 10, 15, 20, 26, 34, 39, 48, 55, 61, 68, 75, 80, 86, 91, 97, 104, 112, 117, 124, 129, 134, 140), в якій зазначено, що кліше були поставленні без нанесення малюнку (гравіювання). Роботи з гравіювання проводились окремо і оплачувались додатково. (т.1 а.с.162-163)

Тобто, отримані кліше не були готовими до використання в отриманому позивачем вигляді, оскільки не містили нанесеного зображення. Тому позивач додатково замовив виконання робіт з перегравірування, тобто нанесення конкретного зображення.

Відповідач з цього приводу зазначає, що операції з придбання послуг з перегравірування друкарського кліше за актами-передачі робіт є такими, що не пов'язані з веденням господарської діяльності та отримання доходу.

Відповідно до вимог Закону №996 "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999р., господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства. Тобто, для того, щоб господарська операція вважалася законною, необхідно, щоб вона реально відбулася й була повязана з рухом капіталу, товарів, послуг та робіт.

Відповідно до п.44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобовязані весті облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень Податкового кодексу України.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансові звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Первинні та зведенні облікові документи можуть бути складені на паперових або в електронній формі та повинні мати такі обовязкові реквізити: назву документа (форми), дату складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно пп.г п.198.5 Податкового кодексу України: платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не були складені та зареєстровані податкові накладні по операціях з перегравірування кліше.

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів (послуг) (пункт 201.4 статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Актом податкового органу встановлено, що у бухгалтерському обліку операції позивача з ПП "Компанія кольорової поліграфії Україна-Юнь Чень" відображені наступним чином: Кт631 Дт22 - 3242301,89 грн., та в подальшому віднесено до складу собівартості реалізованої готової продукції. Суму ПДВ у розмірі 648460,38 грн. віднесено до складу податкового кредиту у відповідних періодах. У тому числі по операціях з придбання послуг - суму 325516 грн. Суму без ПДВ у розмірі 3242301,89 грн. віднесено до складу собівартості.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Із системного аналізу вказаних правових норм, можливо дійти до висновку, що для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Щодо висновку податкового органу в акті перевірки від 31.01.2018р. про не несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, нескладання та відсутності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, у звязку з чим відповідач вважає, що позивачем необґрунтовано незареєстровані податкові накладні, що призвело до заниження податкових зобов'язань, суд зазначає наступне.

Згідно положень ст.201.10 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять копії квитанцій про реєстрацію податкових накладних за наслідками господарських операцій, здійснених між позивачем та ПП "Компанія кольорової поліграфії Україна-Юнь Чень", а, отже, не має підстав вважати, прийняті податкові повідомлення-рішення №3 та №3 відповідача незаконними та необґрунтованими.

Щодо податкового повідомлення-рішення №3, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств, суд зазначає наступне:

Не включаються до складу витрат серед іншого, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів, робіт та послуг сум податку на додану вартість та валових витрат є факт придбання із метою використання в господарській діяльності.

Згідно п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, обєктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318 вказано, що витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Об'єкт витрат - продукція, роботи, послуги або вид діяльності підприємства, які потребують визначення пов'язаних з їх виробництвом (виконанням) витрат.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов'язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Оскільки відносини позивача з контрагентом з приводу перегравірування кліше є такими, що пов'язані з господарською діяльністю позивача, суд вважає останнім безпідставно не включені витрати з придбання послуг з перегравірування кліше до фінансового звіту.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про недоведеність порушення податковим органом податкового законодавства при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Міжгалузеве науково-виробниче підприємство "АРІС" ЛТД до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду. Або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 08 червня 2018 року.

Суддя О.В. Панченко