Справа № 810/2162/18
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 червня 2018 року м. Київ № 810/2162/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрянська Я.І., ознайомившись з позовною заявою

за позовом ОСОБА_1
до Міністерства освіти та науки України
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Міністерства освіти та науки України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.05.2018р. позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства освіти та науки України передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2018р. адміністративну справу № 810/2162/18 розподілено на суддю Добрянську Я.І.

Ознайомившись із позовною заявою, суд встановив її невідповідність вимогам ст. 160, 161 КАС України, з огляду на таке.

Згідно з п. 2, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

Проте, на порушення вищезазначених норм, позивачем в позовній заяві не вказано ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України) відповідача, відомі номери засобів зв'язку та офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти учасників справи.

Окрім цього, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, захисту в порядку КАС України підлягають невизнані, оспорені або порушені права позивача внаслідок прийняття протиправних рішень, вчинення протиправних дій або допущення бездіяльності з боку суб'єктів владних повноважень.

Однак, як вбачається з прохальної частини адміністративного позову позивач просить лише "Скасувати протиправного наказу МОН п. 2 ч. 2 Наказу МОН № 889 від 27.07.2016 "Про деякі питання проведення в 2017 році зовнішнього незалежного оцінювання результатів навчання, здобутих на основі повної загальної середньої освіти", оскільки цей наказ суперечить ст. 2 Протоколу № 1 Конвенції щодо прав людини і основоположних свобод, ст. 22 Конституції України, ст. 53 Конституції України, ЗУ "Про вищу освіту".

Отже, суд звертає увагу позивача, що вимозі про скасування акта має передувати вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності.

Таким чином позивачу необхідно уточнити позовні вимоги.

Також, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", з 1 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1762 грн.

Судом встановлено, що сума судового збору, яка підлягає сплаті за пред'явлення цього адміністративного позову складає 704,8 грн.

Проте, позивачем не надано доказів сплати судового збору.

Одночасно суд зазначає, що позивач в адміністративному позові просить звільнити його від сплати судового збору.

В обґрунтування поданого клопотання посилається на те, що він перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Ознайомившись із поданим клопотанням суд, зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд зазначає, що позивач не надав доказів, що підтверджують майновий стан та наявність вказаних у ч.1 ст. 8 Закону № 3674-VI умов, за яких можливо було б звільнити від сплати судового збору позивача, адже належних доказів, що підтверджують незадовільний майновий стан та відсутність інших джерел доходу на момент подання позовної заяви, позивач не надав, відтак клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з ч. 1, ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З адміністративного позову вбачається, що позивачем оскаржується наказ відповідача від 27.07.2016р. № 889, проте позивач звертається до суду лише 26.04.2018р. (як вбачається зі штампу на поштовому конверті).

Разом з тим, ні позовна заява, ні додані до неї матеріали не містять викладу обставин щодо того, коли позивачу стало відомо про існування вказаного наказу, що позбавляє суд можливості встановити початок перебігу строку звернення до суду з даним позовом.

Суд звертає увагу, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому, дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Додатково суд звертає увагу і на практику Європейського суду з прав людини. У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Суд зазначає, що позивачем не додано до позовної заяви докази звернення до суду в межах строку встановленого законом, так і не надано заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Також, згідно із п. 10 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються: у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб'єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт.

Так, відповідно до п. 4 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Крім того, частиною 2 статті 264 КАС України передбачено, що право оскаржити нормативно - правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких застосовано цей акт.

Судом встановлено, що предметом оскарження є нормативно правовий акт відповідача проте, позивачем в порушення п. 10 ч. 5 ст. 160, ч. 4 ст. 161 та ч. 2 ст. 264 КАС України, не надано доказів належності позивача до суб'єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано оскаржуваний наказ.

Окрім цього, відповідно до ч. 7 ст. 161 КАС України, до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Однак на виконання вищезазначених вимог не надано ні оскаржуваного наказу, ні клопотання про його витребування.

До заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Враховуючи наведене, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду квитанції про сплату судового збору в розмірі 704,8 грн. на реквізити Окружного адміністративного суду міста Києва із відміткою банку про зарахування судового збору до бюджету, а також адміністративного позову оформленого відповідно до вищевикладених вимог з наданням копії оскаржуваного наказу або засвідченого витягу з нього, а у разі його відсутності клопотання про його витребування.

Окрім цього, позивачу необхідно надати до суду заяву про поновлення строку або надати докази на підтвердження звернення до суду в межах строку встановленого КАС України.

Клопотання позивача про розгляд справи в режимі відеоконференції буде розглянуто у випадку відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

2. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

3.Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії цієї ухвали.

4.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, що передбачені ч.4 ст. 169 КАСУ.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені ст. 256 КАС України та оскарженню не підлягає.

Суддя Я.І. Добрянська