Справа № 821/74/18
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/74/18

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.

за участю секретаря - Худика С.А.

за участю представника апелянта - Віштал Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційна фірма «Строй Мастер» на Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Комерційна фірма «Строй Мастер» до Херсонської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення, стягнення надмірно сплачених митних платежів

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Херсонської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UА508070/2017/000040/2 від 01.12.2017 року, посилаючись на те, що оскаржуване рішення відповідача є протиправним, оскільки надані позивачем документи не містили розбіжностей, навпаки, містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, тому у митниці не було підстав для обгрунтованих сумнівів в правильності митної оцінки товару. Просив також стягнути з відповідача на користь позивача зайво сплачені кошти за проведення митного оформлення товару, внаслідок прийняття рішення про коригування митної вартості товару № UА508070/2017/000040/2 від 01.12.2017 року в сумі 119442,37 грн.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року - в задоволенні позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі, ТОВ «Комерційна фірма «Строй Мастер», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду матеріалам справи, просить рішення суду від 28 лютого 2018 року -скасувати в частині відмови в задоволенні позову щодо скасування рішення Херсонської митниці ДФС про корегування митної вартості товарів № UА508070/2017/000040/2 від 01.12.2017 року, та прийняти в цій частині нову постанову про задоволення позову. В обґрунтування скарги, апелянт послався на те, що документи, подані декларантом для митного оформлення Товару за ціною Контракту, відповідають вимогам ст. 53 Митного Кодексу України, є належними та допустимими і підтверджують числове значення митної вартості товару, не мають розбіжностей та їх данні піддаються обчисленню, що свідчить про неправомірність висновків митного органу про наявність таких розбіжностей, а визначення митним органом митної вартості товару та коригування її в сторону збільшення за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства.

У відзиві на апеляційну скаргу, Херсонська митниця ДФС зазначила, що відсутність в поданих позивачем документах усієї необхідної інформації щодо заявленої митної вартості товару, неподання усіх додаткових документів, що підтверджують митну вартість товару, призвело до невиконання умов застосування основного методу визначення митної вартості - за ціною договору щодо товарів, викладених у ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції не входить в обговорення та оцінку рішення суду першої інстанції в тій частині, щодо якої воно не оскаржено.

Судом встановлено, що 01.12.2017 року декларантом підприємства ТОВ "КФ "Строй Мастер" (код за ) за договором про надання послуг митного брокера ФОП ОСОБА_2 до сектору митного оформлення митного поста "Херсон- центральний" Херсонської митниці ДФС було подано митну декларацію для здійснення митного оформлення товару "Обладнання санітарно-технічне з корозійностійкої (нержавіючої) сталі, раковини кухонні", країна походження Китай, якій присвоєно номер № UA 508070/2017/000983.

Товар ввезено на умовах поставки FOB - QingDao (Китай) на виконання умов договору від 21.09.2017 № CH-UA-17/09/21 між ним та компанією HNER CERAMICS CO., LIMITED (Китай).

Відповідно до умов контракту поставка товарів здійснювалася на умовах FOB - OINGDAO, China, відповідно до ІНКОТЕРМС 2010. Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2000 року) передбачено, що

на умовах поставки FOB продавець виконав поставку, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження.

01.12.2017 року під час декларування вказаних товарів у порядку, встановленому Митним кодексом України, позивачем була заявлена митна вартість товарів, визначена ним самостійно, а саме: сантехнічне обладнання з кераміки: унітаз-компакт з кришкою загальною кількістю 1188 шт. (код товару 69109000) -всього в сумі 25 136,00 доларів США. Митна вартість визначалась за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у відповідності до ст. 57, 58 Митного кодексу України.

Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості декларантом, надано наступні документи: - пакувальний лист: (0271);- рахунок-фактура (інвойс): (0380); - коносамент: (0705); - автотранспортна накладна: (0730); - декларація про походження товару: (0862) - акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (1701); - договір про надання послуг митного брокера: (4207); - інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю (5504); - відповідь на запит: (9000); - зовнішньоекономічний договір (контракт): (код 4104); - доповнення до зовнішньоекономічного контракту: (4103);

-рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги: (3004); - документ, що підтверджує вартість перевезення товару: (3007) ; - договір (контракт) про перевезення: (4301).

Відповідач, на виконання п. 5 статті 54 Митного кодексу України та у відповідності до п. 3 ст. 53 Митного кодексу України для підтвердження заявленої митної вартості додатково витребував у позивача наступні відомості:

1) платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

2) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

3) виписку з бухгалтерської документації;

4) каталоги, специфікації;

5) копію митної декларації країни відправлення;

6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

7) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

У відповідь на звернення щодо надання додаткових документів, які підтверджують митну вартість товару, декларантом додатково було надіслано:

- прайс-лист фірми "HNER CERAMICS CO., LIMITED";

- бізнес-пропозицію фірми "HNER CERAMICS CO., LIMITED";

- копію митної декларації країни відправлення.

Разом з тим, як встановлено судом та не заперечується представником позивача, інші додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості декларантом позивача надані не були.

01.12.2017 року Херсонською митницею ДФС було прийнято рішення про коригування митної вартості за резервним методом, та визначено наступну митну вартість товарів: - сантехнічне обладнання з кераміки: унітаз-компакт з кришкою загальною кількістю 1188 шт. (код товару 69109000) - 1,24 дол. США/кг, а всього 42 838,0320 дол. США.

Митну вартість скориговано та визначено за резервним методом на підставі інформації, наявної у митного органу - МД від 15.09.2017 № UA 1000020/2017/308713/.

01.12.2017 року відповідачем оформлено картку відмови № UА50807/2017/00037 в митному оформленні декларації № UА508070/2017/000983 від 01.12.2017, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

У зв'язку із таким рішенням відповідача, позивач був змушений додатково надмірно сплатити за рішенням № UА508070/2017/000040/2 від 01.12.2017 року - суму ПДВ в розмірі 96472,68 грн.; - суму ввізного мита в розмірі 22969,69 грн., а всього 119442,37 грн.

Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільних обіг за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х Митного Кодексу.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зазначені обставини виключали можливість перевірки органом доходів і зборів числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 52 Митного кодексу України декларант, який заявляє митну вартість товару, зобов'язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно з частинами другою та третьою статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частин другої, третьої статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як вбачається з матеріалів справи, у рішенні про коригування митної вартості товарів митним органом зазначено певні недоліки щодо ненадання документів та виявлено наступні розбіжності, а саме: не надано позивачем : 1) каталоги виробника товару;

2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

5) платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

В поданій до митного оформлення довідці про транспортні витрати від 23.11.2017 від 2311/11 міститься посилання на коносамент № 962325833, в той час, як до митного оформлення подано коносамент від 30.09.2017 № MRFB17091976, в додатково наданій до митного оформлення експортній декларації країни відправлення також міститься посилання на коносамент, відмінний від наданого до митного оформлення.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України.

Посилання позивача на те, що в копії митної декларації країни відправлення від 05.10.2017 №00706238 та в її перекладі вказано номер коносаменту 962325833, що не відповідає номеру коносамента, наданому декларантом до митного оформлення, а саме -, MRFB17091976 від 30.09.2017р., оскільки в даному випадку митним органом не було враховано специфіки укладення договорів морського перевезення вантажів, коли обидва документи одного й того ж вантажу оформлюються з різних підстав на різних етапах морського перевезення, а тому посилання в митній декларації країни відправлення та в її перекладі на номер коносаменту 962325833, не свідчить про наявність розбіжностей та про можливе заниження позивачем митної вартості товарів, небґрунтовано відхилено судом першої інстанції.

В матеріалах справи містяться копії двох коносаментів - лінійного коносаменту та домашнього коносаменту. У зазначених коносаментах зазначено одного і того експедитора, зазначено один і той товар (унітази) у кількості 1188 одиниць, зазначено одні і ті номера контейнерів, зазначено однакову вагу контейнерів та однакові пункти відправлення та кінцеві пункти доставки, з чого виходить, що зазначеними коносаментами перевозився один і той товар.

В довідці про транспортні витрати № 2311/11 від 23.11.2017 р., так само як і в експортній декларації країни відправлення, міститься посилання на коносамент № 962325833, як на документ виданий Компанією власником морського судна на якому здійснювалось перевезення. При цьому коносамент наданий для митного оформлення MRFB17091976 містить всі необхідні дані, достатні для ідентифікування його з товаром, митне оформлення якого здійснювалось декларантом.

Відповідно до цієї ж довідки, страхування товару не здійснювалося.

Також суд апеляційної інстанції зауважує на те, що митна декларація країни відправлення відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, не є обов'язковим документом для підтвердження заявленої митної вартості товару. Відсутність у митній декларації країни відправлення певних реквізитів не свідчить про неможливість ідентифікації митної декларації з конкретною поставкою. Митна декларація країни відправлення містить дані про постачальника, покупця, умови поставки, вагу, найменування про кількість та ціну товару, номери контейнерів, що в повній мірі співпадає з даними, зазначеними в поданих до митного оформлення документах. До того ж, відсутність у митній декларації країни відправлення реквізитів контракту не впливає на числові значення складових митної вартості. Наявні в матеріалах справи документи містять достатньо інформації, яка дозволяє ідентифікувати приналежність цих документів до поставки товару.

Відповідно до частини третьої статті 55 Митного кодексу України форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів і Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598. Вказаним наказом закріплені наступні правила заповнення графи 33 рішення про коригування митної вартості: у графі зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної вартості;

- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У графі 33 вказаного рішення також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Вищевказаними Правилами заповнення рішення також передбачено наступні вимоги щодо заповнення графи 33 рішення: посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

В графі 33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів міститься лише посилання на цінову інформацію, за певною митною декларацією.

Відповідно до частини другої статті 60 Митного кодексу України під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що зміст оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару не відповідає наказу Міністерства Фінансів України від 24 травня 2012 року № 598 про затвердження Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки у ньому відсутні будь-які пояснення щодо умов поставки, комерційних умов, тощо.

Як наслідок, коригування відповідачем митної вартості товару виключно на підставі даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) Державної митної служби, крім того прийняття до уваги різного за умовами поставки та характеру товару, не відповідає нормам чинного митного законодавства.

Аргументація відповідача в обґрунтування своєї позиції про використання інформації з Центральної бази даних ЄАІС колегією суддів не враховуються, оскільки отримана з Центральної бази даних ЄАІС ДФС інформація про вантажну митну декларацію, на яку орган доходів і зборів посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару дійсно було імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним податковим органом за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що позивач надав відповідачу достатній перелік документів, які в своїй сукупності спростовують сумніви відповідача у достовірності наданої позивачем інформації. Розбіжності, на наявність яких вказував відповідач, були усуненні позивачем шляхом надання пояснень та підтверджуючих документів. Наявні у справі документи у своїй сукупності та взаємозв'язку між собою дозволяють дійти до висновку про те, що у відповідача не було підстав для застосування другорядного методу визначення митної вартості товарів позивача, оскільки відсутні доведені підстави вважати, що позивачем заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що позивачем під час проведення митного контролю і митного оформлення товару не було надано всі необхідні документи, визначені частиною другою статті 53 Митного кодексу України. На думку колегії суддів, подані документи містили достовірні дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України.

Згідно з положеннями ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку колегії суддів, відповідач не довів правомірність прийнятих ним рішення про коригування митної вартості товарів. Водночас, апеляційна скарга містить доводи щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно встановив обставини справи, однак зробив висновки, які не відповідають матеріалам справи, та прийняв постанову, яка підлягає скасуванню.

Згідно до ст. ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 315, 317, 321, 322, 325 суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційна фірма «Строй Мастер» - задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Комерційна фірма «Строй Мастер» до Херсонської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення, стягнення надмірно сплачених митних платежів - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю

« Комерційна фірма «Строй Мастер» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Херсонської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UА508070/2017/000040/2 від 01.12.2017 року.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з Херсонської митниці ДФС () за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційна фірма «Строй Мастер» () судовий збір за подачу позову та апеляційної скарги у розмірі 4 405 ( чотири тисячі чотириста п'ять ) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 01.06.2018р.

Суддя - доповідач :

Судді: