Справа № 335/4877/18
Суддя: Крамаренко І. А.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/4877/18 2-а/335/206/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Крамаренко І.А., за участю секретаря: Кудряшової Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа: Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування якого зазначив наступне.

22.04.2018 року інспектором патрульної поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1, була винесена постанова серії АР № 625879 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. згідно з ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У постанові вказано, що Позивач 22.04.2018 року об 11:30, керуючи транспортним засобом HONDA CIVIC, номерний знак НОМЕР_1, при зміні напрямку руху, а саме: з'їзді з перехрестя з круговим рухом не вказав відповідний покажчик повороту.

Разом із тим, 22.04.2018 позивач здійснював з'їзд з перехрестя з круговим рухом (вул. Оріхівське шосе - вул. Космічна), використовуючи відповідний попереджувальний сигнал, що подавався світловим покажчиком повороту, як того вимагає п. 9.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. Після виконання маневру транспортний засіб позивача був зупинений відповідачем, який повідомив про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає зазначену постанову незаконною та безпідставною, винесеною з порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, прийнятою без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без застосування принципу пропорційності, так як жодним доказом не підтверджено скоєння правопорушення, а тому просив суд скасувати постанову від 22.04.2018 року, серії АР 625879 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 425,00 грн за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою від 07 травня 2018 року відкрито провадження у справі.

17.05.2018 року від відповідача до суду надійшов відзив, у якому відповідач заперечує проти задоволення позову, зазначаючи, що позивач порушив Правила дорожнього руху, а відтак, повинен нести за це відповідальність.

22.05.2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає про безпідставність заявлених заперечень через недоведеність факту скоєння правопорушення.

У судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі на підставах викладених у позовній заяві і просить його задовольнити.

У судове засідання відповідач та представник третьої особи не зявилися, про час місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представником третьої особи подано до суду відзив, у якому проти задоволення позову заперечував.

Дослідивши матеріали справи і проаналізувавши доводи позивача і відповідача, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення від 22.04.2018 року серії АР № 625879 у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 22.04.2018 о 11 годині 30 хвилин у м. Запоріжжі, керуючи транспортним засобом HONDA CIVIC, номерний знак НОМЕР_1, при зміні напрямку руху, а саме: з'їзді з перехрестя з круговим рухом не вказав відповідний покажчик повороту.

Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу 425,00грн.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного спливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Тобто, з диспозиції статті ч. 2. ст. 122 КУпАП вбачається, що вона є бланкетною до інших норм законодавства і винесена відповідачем постанова має містити посилання на відповідний нормативний акт (Правила дорожнього руху) із зазначенням конкретного пункту, який вважається порушеним, однак таке посилання у оспорюваній постанові відсутнє, що унеможливлює встановлення обєктивної сторони правопорушення, і, як наслідок, складу адміністративного правопорушення.

Більш того, крім постанови по справі про адміністративне правопорушення інших належних доказів, свідчень або інших відомостей до постанови, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення Правил дорожнього руху Позивачем відповідачем зібрано не було, дані які б спростовували свідчення позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відповідачем в судове засідання надано не було.

Так, відповідачем не спростовані доводи позивача, про те що 22.04.2018 позивач здійснював з'їзд з перехрестя з круговим рухом (вул. Оріхівське шосе - вул. Космічна), використовуючи відповідний попереджувальний сигнал, що подавався світловим покажчиком повороту, як того вимагає п. 9.2 Правил дорожнього руху.

Таким чином, відповідач не надав суду жодних належних доказів, які достовірно підтверджують обставини порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України і обєктивними доказами не спростовав доводи позивача, а викладені у відзиві обставини події та цитування норм права не спростовує доводи позивача щодо дотримання положень Правил дорожнього руху.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В судовому засіданні встановлено, що при винесенні постанови інспектором не доведено як обєктивної сторони правопорушення так і вини позивача у вчиненні правопорушення; оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП і визнає, що дії відповідача під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст.245,251,280 КУпАП, а відтак, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-78, 241-246, 250, 255, 286, 293-295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа: Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі серії АР№ 625879 від 22.04.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 31 травня 2018 року.

Суддя : І.А. Крамаренко