Справа № 803/808/18
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року ЛуцькСправа № 803/808/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі - Володимир-Волинське ОУПФУ) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.12.2017 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, надавши копію трудової книжки у зв'язку із викраденням її оригіналу, та інші документи.

Згідно із протоколом Володимир-Волинського ОУПФУ № 55 від 29.03.2018 позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) у зв'язку із відсутністю 15 років стажу. При цьому, до трудового стажу зараховано всього 11 років 6 місяців 15 днів та не зараховано період роботи з 15.04.1984 по 23.09.1991 техніком по резині у Волгоградському АТХ-3 (автотранспортному господарстві № 3) з тієї причини, що позивач не надала оригінал трудової книжки, а відповідь на запит, надісланий 16.01.2018, не надійшла.

Позивач вважає відмову у призначенні пенсії за віком неправомірною, оскільки має право на вказану пенсію, а на підтвердження трудового стажу надала копію трудової книжки, а не її оригінал, який з незалежних від неї причин було викрадено. Крім того, відповідь на запит про підтвердження періоду роботи з м. Волгоград Російської Федерації не надійшла, що також не залежить від позивача.

Позивач просить визнати неправомірним та скасувати протокол № 55 від 29.03.2018 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статей 24, 26 Закону № 1058-IV та зобов'язати відповідача зарахувати період роботи з 15.04.1984 по 23.09.1991 техніком по резині Волгоградського АТХ-3 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком, та призначити і виплачувати пенсію за віком відповідно до статей 24, 26 Закону № 1058-IV з часу звернення за призначенням пенсії, тобто з 29.12.2017.

В поданому до суду відзиві на позов від 16.05.2018 № 2257/06-08 (а. с. 31-33) відповідач позов не визнав та просить відмовити в його задоволенні з тих підстав, що оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії є правомірним, оскільки загальний стаж позивача становить 11 років 6 місяців 15 днів, що не дає право на призначення пенсії за віком.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за цим позовом, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, 29.12.2017 звернулася до Володимир-Волинського ОУПФУ із заявою про призначення пенсії за віком.

Протоколом Володимир-Волинського ОУПФУ № 55 від 29.03.2018 позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до Закону № 1058-IV у зв'язку із відсутністю 15 років стажу. При цьому, у вказаному протоколі зазначено, що згідно із копією трудової книжки, яка зберіглася, заявниця працювала з 01.01.1977 по 06.04.1984 офіціанткою їдальні № 1 Володимир-Волинського військового торгу № 20, з 15.04.1984 по 23.09.1991 працювала техніком по резині в м. Волгоград. У зв'язку із тим, що у ОСОБА_1 всі документи були викрадені і ведеться досудове розслідування (довідка № 16282/24/03-2017), підтверджено стаж роботи з 01.01.1977 по 01.12.1983 (довідка № 325/74 від 28.12.2017), догляд за дітьми з 02.12.1983 по 15.02.1985 та з 04.01.1986 по 03.01.1989, згідно з договором про добровільне страхування № 004 від 24.11.2017 за період з 01.01.2010 по 31.05.2010, що складає 11 років 6 місяців 15 днів. Запит про підтвердження стажу надісланий 16.01.2018 та відповідь на даний час не надійшла. Також не надано документи про період зайняття підприємницькою діяльністю з 27.09.1995 по 10.03.2009. В ході розгляду поданих документів встановлено, що загальний стаж роботи ОСОБА_1 становить 11 років 6 місяців 15 днів, тому права на пенсію заявниця не має (а. с. 34).

При вирішенні даного публічного-правового спору щодо призначення пенсії суд виходить з таких нормативно-правових актів.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

За приписами абзацу третього частини першої статті 26 Закону№ 1058-IV до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року.

Отже, позивач має право на призначення пенсії за віком, але за умови підтвердження страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено пунктами 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (з наступними змінами та доповненнями, далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із статтею 10 Закону № 1788-ХІІ, пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

За приписами частин першої, другої статті 7 Закону № 1788-ХІІ звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

За правилами статей 81, 82 цього ж Закону призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. Документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії (стаття 81), не пізніше 10 днів з дня їх надходження. Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Згідно із частиною першою статті 101 Закону № 1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до частин першої, третьої статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

За приписами частини п'ятої статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.6, 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (з наступними змінами та доповненнями, далі - Порядок № 22-1), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об'єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації). Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Згідно із підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пунктом 3.3 Порядку № 22-1 передбачено, що орган, що призначає пенсію, надає: роз'яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу I цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

За приписами пунктів 4.1, 4.7, 4.8 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Заява про призначення пенсії з усіма поданими документами та рішенням про призначення пенсії зберігаються в окремій пенсійній справі на кожного пенсіонера. Пенсійні справи зберігаються в органах, що призначають пенсії, за місцем проживання (реєстрації) або за місцем перебування пенсіонерів.

Крім того, відповідно до пункту 1.7 Порядку № 22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Системний аналіз вказаних нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, оригінал якої повинен бути наданий до заяви про призначення пенсії за віком, а у випадку її відсутності - інші документи про стаж, що визначені Порядком № 637.

Як вбачається із матеріалів справи, до заяви про призначення пенсії позивач долучила ксерокопію трудової книжки серії БТ-І № 5010732 (а. с. 9), оскільки оригінал трудової книжки було викрадено, що підтверджується листом слідчого відділення Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління національної поліції у Волинській області від 01.12.2017 № 16282/24/03-2017 (а. с. 44).

Крім того, позивач додала інші документи на підтвердження страхового стажу, зокрема, архівний витяг трудового архіву виконкому Володимир-Волинської міської ради від 28.12.2017 № 325/24 на підтвердження стажу роботи з 01.01.1977 по 01.12.1983 (а. с. 37), свідоцтва про народження дітей (а. с. 38-39) та договір про одноразову сплату у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування від 24.11.2017 № 0004 (а. с.40-41).

При цьому, у ксерокопії трудової книжки містяться записи про період роботи з 15.04.1984 по 23.09.1991 техніком по резині у Волгоградському АТХ-3 (автотранспортному господарстві № 3).

Разом з тим, в порушенням вимог частини першої статті 44 Закону № 1058-IV та пункту 2.1 Порядку № 22-1, позивач не подала відповідачу будь-яких інших документів, які підтверджують її стаж роботи у вказаний період з 15.04.1984 по 23.09.1991 у Волгоградському АТХ-3 (автотранспортному господарстві № 3). Крім того, таких документів не було подано і до суду.

Суд враховує, що відповідач, як того вимагає пункт 3.3 Порядку № 22-1, надав позивачу допомогу щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії шляхом направлення листа від 16.01.2018 № 203/02-10 (а. с. 42), відповідь на який, як і на лист від 15.05.2018 № 2231/02-10 (а. с. 43) від ВАТ «Волгоградское автохозяйство № 3» не надійшло. При цьому, оскаржуваний протокол від 29.03.2018 було прийнято в останній день тримісячного строку, передбаченого пунктом 1.7 Порядку № 22-1, з моменту звернення 29.12.2017 позивача із заявою про призначення пенсії.

На думку суду, чинне законодавство України не передбачає зарахування певних періодів роботи до страхового стажу на підставі лише ксерокопії трудової книжки та за відсутності інших документів про стаж, можливість отримання яких не втрачена. При вирішенні даного спору суд виходить з того, що позивач не надала, крім ксерокопії трудової книжки, інших документів про стаж, що визначені Порядком № 637, як і не надала доказів неможливості їх самостійного одержання (зокрема, у зв'язку із ліквідацією підприємства, відсутністю документів в архівах тощо). Крім того, наявні у вказаній ксерокопії записи не дають можливості чітко ідентифікувати підприємство, а також викликають у суду обґрунтований сумнів щодо запису про трудову діяльність у Волгоградському АТХ-3 з посиланням на статтю 38 Кодексу законів про працю УРСР, оскільки підприємство знаходиться не на території України, а у м. Волгоград Російської Федерації.

Суд звертає увагу, що оскаржуваним рішенням позивач не позбавлена права повторного звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії разом із документами про стаж, що визначені Порядком № 637.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що оскаржуваний протокол Володимир-Волинського ОУПФУ № 55 від 29.03.2018 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком у зв'язку із відсутністю необхідного стажу прийнято з дотриманням вказаних вище вимог законодавства, відтак, у задоволенні взаємопов'язаних позовних вимог про визнання неправомірним та скасування вказаного протоколу та зобов'язання вчинити дії щодо зарахування періоду роботи до страхового стажу та призначити пенсію за віком необхідно відмовити.

Керуючись статтями 243-246, 263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх