Справа № 826/8157/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 червня 2018 року № 826/8157/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ

Капітал»

до Старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу Державної

виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у

м. Києві Пацуріної Оксани Василівни

про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити дії

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Позивач, в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пацуріної Оксани Василівни (надалі - Відповідач), в якому просить суд: визнати протиправними та скасувати рішення, дії старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у м. Києві Пацуріної Оксани Василівни у зведеному виконавчому провадженні №54035554, а саме: постанову від 30.05.2017 року про арешт майна боржника ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів 28400 грн. та постанову від 20.06.2017 року про арешт коштів боржника ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 28400 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 10.07.2017 р., відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 05.09.2017 р.

В судовому засіданні 05.09.2017 р., Судом прийнято рішення про оголошення перерви в розгляді справи до 24.10.2017 р.

У відповідності до Довідки про не здійснення фіксування судового засідання від 24.10.2017 р. розгляд справи відкладено до 19.12.2017 р. у зв'язку з перебуванням головуючого судді Федорчука А.Б. у відпустці.

Відповідно до Довідки про не здійснення фіксування судового засідання від 19.12.2017 р. розгляд справи відкладено до 12.02.2018 р. у зв'язку з перебуванням головуючого судді Федорчука А.Б. на лікарняному.

У відповідно до Довідки про не здійснення фіксування судового засідання від 12.02.2018 р. розгляд справи відкладено до 06.03.2018 р. у зв'язку з перебуванням головуючого судді Федорчука А.Б. на лікарняному.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Відповідачем неправомірно прийнято спірні постанови від 30.05.2017 року про арешт майна боржника від 20.06.2017 року та про арешт коштів божника, оскільки державним виконавцем порушено строки повідомлення про вчинені дії, та, крім цього, проігноровано надані товариством відповіді про неможливість добровільно виконати рішення суду.

Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи та письмово не виклав своєї позиції щодо заявлених позовних вимог.

В судовому засіданні 06.03.2018 року Судом прийнято рішення про розгляд справи в спрощеному провадженні у відповідності до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України ( в редакції, яка діє з 15.12.2017 р. ).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

В С Т А Н О В И В:

Постановою від 30.05.2017 року у ВП №54035554 старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Пацуріною О.В. накладено арешт на майно боржника ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 28400 грн.

Так, постанова прийнята при примусовому виконання постанов від 10.05.2017 року ВП№53534904 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 300,00 грн., від 20.04.2017 року ВП№53534904 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн., від 11.04.2017 року ВП№53534904 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн., від 07.03.2017 року ВП№53534904 про стягнення виконавчого збору у розмірі 12800 грн., які 30.05.2017 року були приєднані до зведеного виконавчого провадження №54035554.

Крім цього, постановою від 20.06.2017 року ВП№54035554 було накладено арешт на кошти боржника ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 28400 грн.

Позивач вважає, що спірне рішення прийнято з порушенням вимог законодавства, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з ст.1 Закону України №1404-VIII від 02.06.2016 року "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 10 Закону №1404-VIII, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною 1 ст. 13 Закону №1404-VIII встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно частинами 1 - 2 ст.48 Закону №1404-VIII, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Частинами 1 - 5 ст. 52 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи. Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. У разі якщо після накладення виконавцем арешту на кошти боржника - юридичної особи у банках чи інших фінансових установах боржник умисно не виконує судового рішення і відкриває нові рахунки в банках чи інших фінансових установах, виконавець надсилає відповідним правоохоронним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності. У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Згідно з частинами 1 - 4 ст. 56 Закону №1404-VIII, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Судом встановлено, що за рішенням Новомиргородського районного суду було зобов'язано ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал»» повернути ТОВ «Оситнянське» безпідставно стягнене за рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 24.12.2014 року згідно виконавчих листів у цивільній справі № 395/1025/14-ц, виданих Новомиргородським районним судом Кіровоградської області 11.06.2015 року кошти у сумі 117009,15 гривень та судові витрати у розмірі 1170,00 гривень.

За виконавчим листом Новомиргородського районного суду Кіровоградської області виданого 26.12.2016 року № 395/1025/14-ц було відкрите виконавче провадження № 53534904 від 07.03.2017 року про зобов'язання ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал»» повернути ТОВ «Оситнянське» безпідставно стягнене за рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 24.12.2014 року згідно виконавчих листів у цивільній справі № 395/1025/14-ц, виданих Новомиргородським районним судом Кіровоградської області 11.06.2015 року, а саме: кошти у сумі 117009,15 гривень та судові витрати у розмірі 1170,00 гривень.

При цьому ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал»» повідомляло державного виконавця про неможливість за власним бажанням виконати його вимогу, так як це заборонено Договором № 31-Л про передавання в управління непроданих активів від 05.09.2013 року між ТОВ «Український промисловий банк», ТОВ «ІК «ІФГ Капітал»» та Національним банком України, але може бути здійснено тільки за розпорядженням Національного банку України за вимогою державного виконавця. Крім цього надавало державному виконавцю банківські реквізити ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» в Національному банку України.

Як зазначає представник Позивача, головним державним виконавцем Голосіївського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві 11.04.2017 року була винесена постанова у виконавчому провадженні № 53534904 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 гривень на ТОВ «ІК «ІФГ Капітал»», яка була отримана адресатом лише 29 травня 2017 року.

Також, ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» дізналось з Інформації про виконавче провадження № 53534904, дата отримання 07.06.2017 року, з інтернет-ресурсу Міністерства юстиції України, у виконавчому провадженні № 53534904 були винесені постанови, а саме: від 07 березня 2017 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 12800,00 гривень; від 20 квітня 2017 року про накладення штрафу у розмірі 10200,00 гривень; від 10 травня 2017 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 300,00 гривень.

Отже про їх винесення ТОВ «ІК «ІФГ Капітал»» стало відомо 07.06.2017 року, жодна з цих постанов на адресу скаржника надіслана не була.

З аналізу матеріалів справи, Суд прийшов до висновку, що головним державним виконавцем Голосіївського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві у виконавчому провадженні № 53534904 грубо порушені строки повідомлення боржника ТОВ «ІК «ІФГ Капітал»» про вчинені дії у виконавчому провадженні, проігноровано надані відповіді про неможливість добровільно виконати рішення суду за виконанням виконавчого листа від 26.12.2016 року № 395/1025/14-ц, що призвело до винесення неправомірних постанов у виконавчому провадженні № 53534904.

Враховуючи вказані обставини та порушення з боку Відповідача Позивач оскаржив вказані дії та прийняття постанов від 07 березня 2017 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 12800,00 гривень, від 20 квітня 2017 року про накладення штрафу у розмірі 10200,00 гривень, від 10 травня 2017 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 300,00 гривень та від 11.04.2017 року про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Так, ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19.09.2017 року у справі №395/1025/14-ц визнано протиправними та скасовано рішення, дії Головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у м. Києві у виконавчому провадженні № 53534904, а саме: постанову від 07 березня 2017 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 12800,00 гривень; постанову від 11 квітня 2017 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 5100,00 гривень; постанову від 20 квітня 2017 року про накладення штрафу у розмірі 10200,00 гривень; постанову від 10 травня 2017 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 300,00 гривень; постанову від 10 травня 2017 року про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, Суд прийшов до висновку, що головним державним виконавцем Голосіївського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві у виконавчому провадженні № 53534904 грубо порушені строки повідомлення боржника ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» про вчинені дії у виконавчому провадженні, проігноровано надані відповіді про неможливість добровільно виконати рішення суду за виконанням виконавчого листа від 26.12.2016 року № 395/1025/14-ц, що призвело до винесення неправомірних постанов у виконавчому провадженні №53534904.

Як наслідок, підстав для винесення оскаржуваних постанов від 30.05.2017 року про арешт майна боржника та від 20.06.2017 року про арешт коштів боржника у Відповідача не було.

Крім цього, Суд зазначає, що постановою від 06.12.2017 року закінчено виконавче провадження ВП №54035554 на підставі п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1, 2 ст.40 Закону №1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

При цьому, відповідно до інформації про виконавче провадження від 07.12.2017 року міститься запис про закінчення виконавчого провадження на підставі п.5 ч.1 ст.39 (скасування рішення, яке підлягало виконанню), при цьому не міститься жодних записів про скасування постанов від 30.05.2017 року про арешт майна боржника, від 20.06.2017 року про арешт коштів боржника та/або вчинення дій державним виконавцем щодо зняття арешту з коштів та майна боржника ТОВ «ІК «ІФГ Капітал».

Суд звертає увагу, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову ( ч. 2 ст. 77, ч. 4 ст. 159 КАС України).

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем не надано суду заперечення (відзив) на позовні вимоги, що в свою чергу свідчить про визнання Відповідачем позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновків про задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, 72, оф. 48; ) задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення, дії старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у м. Києві Пацуріної Оксани Василівни у зведеному виконавчому провадженні №54035554, а саме: постанову від 30.05.2017 року про арешт майна боржника ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів 28400 грн. та постанову від 20.06.2017 року про арешт коштів боржника ТОВ «ІК «ІФГ Капітал» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 28400 грн.

3. Стягнути Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві за рахунок державних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, 72, оф. 48; ) судові витрати в розмірі 1600,00 (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок).

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.Б. Федорчук