Справа № 826/6699/18
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

06 червня 2018 року м. Київ № 826/6699/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П., ознайомившись із позовними матеріалами по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський»

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Державної фіскальної служби України

про визнання незаконними та протиправними податкових повідомлень-рішень від 17.01.2018 р. № , № , № , № , рішення від 26.03.2018 р. № 10640/6/99-99-11-02-01-15.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський» звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Державної фіскальної служби України про визнання незаконними та протиправними податкових повідомлень-рішень від 17.01.2018 р. № , № , № , № , рішення від 26.03.2018 р. № 10640/6/99-99-11-02-01-15.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 07.05.2018 р. позовну заяву залишено без руху та надано п'ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

На усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно було доплатити судовий збір в сумі 252 318,58 грн.

Згідно відмітки служби діловодства, 31.05.2018 р. до Окружного адміністративного суду м.Києва надійшло клопотання із поясненнями, в якому позивач зазначає, що ним заявлена єдина немайнова вимога щодо визнання незаконними та протиправними податкових повідомлень-рішень від 17.01.2018 р. № , № , № , № , за які судовий збір сплачено згідно платіжного доручення № 11 від 25.04.2018 р. на суму 3 524,00 грн., що була долучена до матеріалів справи.

Отже, на думку позивача, ним заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру, за які має бути сплачений судовий збір в сумі 3524,00 грн.

Ознайомившись із клопотанням позивача, суд не може погодитися із такими доводами з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року N 3674-VI (надалі - Закон N 3674-VI) судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку.

Ставки сплати судового збору встановлено ч. 2 ст. 4 Закону N 3674-VI, відповідно до якої встановлюється ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абз. 4 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" з 1 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1762 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону N 3674-VI за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем заявлено позовні вимоги майнового та немайнового характеру, а, отже, судовий збір має бути сплачений за кожні вимоги окремо. Загальна сума позовних вимог становить ціну позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Окремі рішення, прийняті суб'єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» вбачається, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

З огляду на викладене адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень про визначення грошових зобов'язань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій тощо.

Таким чином, звернені до суду вимоги про скасування рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.

Отже, посилання позивача на те, що заявлені ним вимоги про визнання незаконними та протиправними податкових повідомлень-рішень 17.01.2018 р. № , № , № , № є немайновими, за які судовий збір має бути сплачений як за одну вимогу, є необґрунтованими та безпідставними.

Так, позивачем заявлено вимоги про скасування рішень майнового характеру, а саме: від 17.01.2018 р. № на суму 2 970 033,76 грн., від 17.01.2018 р. № на суму 9 180,00 грн., від 17.01.2018 р. № на суму 13 101 258,28 грн., від 17.01.2018 р. № на суму 858 233,68 грн., загальна сума - 16938705,72 грн.

Таким чином судовий збір за майнові вимоги повинен бути сплачений в сумі 16938705,72 (1,5 %), але не більше 350 розмірів п.м.г., що становить 254 080,58 грн.

Також позивачем оскаржується рішення від 26.03.2018 р. № 10640/6/99-99-11-02-01-15, яке носить немайновий характер, а тому судовий збір має бути сплачений в сумі 1762,00 грн.

Отже, позивачем повинен бути сплачений судовий збір у загальній сумі 1762,00 (за одну немайнову)+254 080,58 (за сумою майнових вимог)=255842,58 грн.

Згідно платіжного доручення № 11 від 25.04.2018 р. позивачем сплачено судовий збір в сумі 3 524,00 грн., а, отже, зважаючи на те, що вказана сума є меншою ніж законодавчо встановлений розмір, позивачу необхідно було доплатити судовий збір в розмірі 255842,58 (законодавчо установлена)-3524,00 (сплачена) =252 318,58 грн. та надати суду докази такої сплати.

Клопотань про звільнення позивача від сплати судового збору, розстрочення або відстрочення сплати судового збору до суду не надходило.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку, що станом на 06.06.2018 р. ПАТ «Банк Михайлівський» не усунуто недоліки позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 6 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід повернути позивачеві в зв'язку з неусуненням недоліків позовної заяви, яку залишено без руху.

Керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» повернути.

2. Ухвалу про повернення позовної заяви, разом із позовними матеріалами, повернути позивачу супровідним листом шляхом їх направлення рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П.Васильченко