Справа № 821/1750/17
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 червня 2018 року

Київ

справа №821/1750/17

адміністративне провадження №К/9901/47707/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Шкіряний завод «Платан ЛТД»

на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року (головуючий суддя - Бездрабко О.І.)

та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2018 року (колегія суддів: головуючий суддя - Стас Л.В., судді - Турецька І.О., Косцова І.П.)

у справі №821/1750/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шкіряний завод «Платан ЛТД»

до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Шкіряний завод «Платан ЛТД» (далі - Товариство) звернулося в Херсонський окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 11.10.2017 №.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що законодавець наділив податковий орган правом застосовувати до платника податку штраф у випадку сплати суми грошового зобов'язання, зазначеної в платіжному дорученні з затримкою сплати, проте не наділив податковий орган правом застосовувати штраф в разі зарахування коштів, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2018 року, у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Шкіряний завод «Платан ЛТД» до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди першої та апеляційної інстанції зазначили, що ст. 126 ПК України не містить винятків для застосування штрафу за порушення строків сплати узгодженої суми податкового зобов'язання в залежності від того, як платник податків її сплатив добровільно чи в порядку п. 87.9 ст. 87 ПК України.

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями, позивач подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права просив їх скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування вимог касаційної скарги зазначає, що правом застосувати штрафні санкції до платника податку контролюючий орган наділений тільки у разі, якщо такий платник несвоєчасно сплатив суму грошового зобов'язання, зазначену ним у платіжному документі.

17 травня 2018 року від відповідача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він зазначає про законність та обґрунтованість рішень судів першої та апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вірно встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи посадовою особою ГУ ДФС у Херсонській області проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати податку на додану вартість платником ТОВ "Шкіряний завод "Платан ЛТД" по податковій декларації з ПДВ за січень 2017 року від 17.02.2017 №, по уточнюючому розрахунку від 20.03.2017 № (за січень 2017 року), по податковим повідомленням-рішенням від 23.02.2017 № та №.

За результатами перевірки складено акт від 22.09.2017 №1984/21-22-12-01/00307974 (а.с. 5-6).

Як вбачається з акта, податковий орган дійшов висновку про порушення позивачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на додану вартість протягом строків, визначених п.57.1, п.57.3 ст.57 ПК України, за січень 2017 року, а саме:

- по податковій декларації з ПДВ за січень 2017 року від 17.02.2017 № строк сплати - 02.03.2017, фактично сплачено - 28.08.2017, погашена сума податкового боргу - 25 072, 85 грн., кількість днів затримки - 179;

- по уточнюючому розрахунку від 20.03.2017 № (за січень 2017 року) строк сплати - 20.03.2017, фактично сплачено - 28.08.2017, погашена сума податкового боргу - 683 грн., кількість днів затримки - 161;

- по податковому повідомленню-рішенню від 23.02.2017 № строк сплати - 31.03.2017, фактично сплачено - 28.08.2017, погашена сума податкового боргу - 54 979, 55 грн., кількість днів затримки - 150;

- по податковому повідомленню-рішенню від 23.02.2017 № строк сплати - 31.03.2017, фактично сплачено - 28.08.2017, погашена сума податкового боргу - 4 044, 60 грн., кількість днів затримки - 150.

На підставі акта податковим органом прийнято податкове повідомлення - рішення від 11.10.2017 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції на підставі п.126.1 ст.126 ПК України в розмірі 20 % від несвоєчасно погашених сум в загальній сумі 16 956 грн. (а.с. 7).

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Податковим кодексом України (далі - ПК України) в редакції, що були чинними на момент їх виникнення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 ПК України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 54.1, 54.3 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, у випадках, встановлених п.п. 54.3.1-54.3.6.

Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом (п. 54.5 ПК України).

Згідно з п. 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1- 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Статтею 56 ПУ Країни встановлено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як встановлено матеріалами справи, податкові повідомлення-рішення від 23.02.2017 №№ , , за якими несвоєчасно сплачені нараховані контролюючим органом штрафні санкції, позивачем не оскаржувались, а нараховані за ними грошові зобов'язання з податку на додану вартість отримали статус узгоджених та стали податковим боргом (а.с. 55, 62).

Протягом липня-серпня 2017 року Товариств згідно платіжних доручень від 21.07.2017 № 1069 на суму 62 600 грн., від 28.07.2017 № 137 на суму 9 100 грн., від 30.07.2017 № 139 на суму 50 грн., від 18.08.2017 № 157 на суму 12 600 грн., від 21.08.2017 № 160 на суму 14 400 грн. (загальна сума 98 750 грн.) сплачувало грошові зобов'язання з ПДВ.

У зв'язку з наявністю у Товариства заборгованості, сплачені згідно вищевказаних платіжних доручень кошти в сумі 84 780 грн. направлені контролюючим органом в рахунок погашення заборгованості минулих періодів.

Пунктом 87.9 статті 87 ПК України встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 131.2 ст. 131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов'язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що податковим законодавством становлено обов'язок контролюючого органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в першу чергу в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Пунктом 1 статті 126 ПК України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

З огляду на вищевикладене, а також те, що Товариством порушено терміни сплати на більше ніж за 30 календарних днів, на думку колегії суддів, податковим органом правомірно застосовано до позивача штраф у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу.

Тому, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та здійснивши системний аналіз долучених до справи доказів, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанції, а тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення без змін.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шкіряний завод «Платан ЛТД» залишити без задоволення, постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова