Справа № 2а-516/2010
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Нестеренко С.Г.

06 червня 2018 р. м. ХарківСправа № 2а-516/2010
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Рєзнікової С.С.

суддів: Старостіна В.В. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.03.2018 по справі № 2а-516/2010, прийняту за адресою вул. Першотравнева, 29, м. Кременчук, 39600, повний текст ухвали складено 20.03.2018р.

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області

про визнання дій неправомірними та покладення обов'язків здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

07.11.2017р. до Автозаводського районного суду м. Кременчука звернувся ОСОБА_1 із заявою в порядку ст. 267 КАС України про визнання незаконною бездіяльність Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області, в якій просив суд:

- визнати незаконною бездіяльність Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області щодо невиконання постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29.03.2010р. по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області про визнання дій неправомірними та покладення обовязків здійснити перерахунок пенсії.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначив, що вказаною постановою суду зобовязано Управління Пенсійного Фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області нарахувати та здійснити дії по виплаті ОСОБА_1, як інваліду 2 групи, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, щомісячної основної державної пенсії по інвалідності з 27.11.2009р. в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком на час виплат та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком на час виплат відповідно ч. 4 ст. 54 та ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Однак, у 2017 року ОСОБА_1 з листа Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області стало відомо про те, що з 01.11.2011р. постанова суду не виконується, внаслідок прийняття Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» та Постанови КМ України № 745 від 06.07.2011р. (т. 1 а.с. 82-84, 138-139).

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20.03.2018р. повернуто ОСОБА_1 заяву про визнання дій протиправними під час виконання постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29.03.2010р. по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області про визнання дій неправомірними та покладення обовязків здійснити перерахунок пенсії у звязку із її невідповідністю.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану ухвалу та повернути заяву позивача від 07.11.2017р. до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття її до розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті ухвали, норм матеріального та процесуального права.

Від відповідача на адресу суду не надходило відзиву на апеляційну скаргу.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29.03.2010р. по адміністративній справі за № 2а-516/10 позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області про визнання дій неправомірними та покладення обовязків здійснити перерахунок пенсії, яка набрала законної сили, позов було задоволено частково.

Зобовязано Управління Пенсійного Фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області нарахувати та здійснити дії по виплаті йому, як інваліду 2 групи, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, щомісячної основної державної пенсії по інвалідності з 27.11.2009р. в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком на час виплат та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком на час виплат відповідно ч. 4 ст. 54 та ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На виконання постанови суду 19.01.2011р. видано виконавчий лист за № 2а-516/2010, який пізніше було втрачено у 2014 році внаслідок пересилання з ВПВР УДВС Головного управління юстиції у Полтавській області до ВДВС Кременчуцького районного управління юстиції.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.12.2014р. задоволено заяву ОСОБА_1 та видано дублікат виконавчого листа за № 2а-516/2010 на виконання вказаної постанови.

Виконавче провадження, яке було відкрито на підставі вказаних виконавчих листів, перебувало у провадженні ВПВР УДВС Головного управління юстиції у Полтавській області, яке повернуло заявнику виконавчий лист без передачі його до виконання до органів Державної Казначейської Служби України.

З довідки Головного управління ПФ України в Полтавській області від 09.02.2018р. за № 399/04.3-62/04 (т. 1 а.с. а.с. 243-244) встановлено, що з листопада 2009 року по жовтень 2011 року розміри пенсії заявнику ОСОБА_1 були обчислені відповідно до постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29 березня 2010 року без проведення відповідних виплат в обчислених розмірах у проміжок часу з листопада 2009 року по лютий 2011 року включно. Одноразово було виплачено розміри нарахованої пенсії заявнику за період з листопад 2009 року по березень 2011 року включно на суму 78383,15 грн. У подальшому, з квітня 2011 року по жовтень 2011 року розміри пенсії обчислювалися та виплачувалися у повному обсязі у відповідності до постанови суду від 29 березня 2010 року. Надалі, з листопада 2011 року розміри пенсії органом Пенсійного Фонду України обчислювалися на підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14 червня 2014 року та Постанови КМУ від 06 липня 2011 року за № 745.

У січні 2012 року та у травні 2015 року заявник ОСОБА_1 подав до Управління ПФУ заяву про проведення перерахунку пенсії внаслідок чого розміри пенсії у порівнянні з нарахованими розмірами пенсії у листопаді-грудні 2011 року були збільшені і виплачуються у розмірах, обчислених на підставі вказаних звернень заявника ОСОБА_1 у період з січня 2012 року по лютий 2012 року.

Повертаючи заяву позивачу у зв'язку з її невідповідністю суд першої інстанції виходив з того, що доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку звернення до суду з даною заявою, встановлених у ч. 9 ст. 267 КАС України (в редакції чинній на момент звернення) ОСОБА_1 не було надано.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно ч. 9 ст. 267 КАС України (в редакції станом на час подання заяви позивачем), особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім'я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання постановою законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день отримання виконавчого листа та пред'явлення його до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення відповідачам і третім особам не раніше семи робочих днів до дня подання заяви до суду.

Заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дня її підписання. У разі якщо заява подається представником, у ній зазначаються ім'я представника, його поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі. Одночасно із заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Крім того, відповідно до ст. 383 КАС України (станом на прийняття ухвали суду першої інстанції) особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених субєктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) імя (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу звязку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) імя (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу звязку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) імя (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу звязку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день предявлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку предявлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 383 КАС України, у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що зважаючи на встановлені обставини, які були наведені вище, позивач міг та фактично дізнався про порушене право щодо нарахування і виплати чергової пенсії у меншому розмірі в місяць її отримання, тобто, за даних обставин у листопаді 2011р., коли було зменшено розмір пенсії, якщо вважав, що розмір виплат не відповідає зазначеному в постанові суду.

Крім того, підтвердженням даного висновку є подання заявником, ОСОБА_1, заяви до Управління ПФУ щодо проведення перерахунку розмірів пенсії у січні 2012р. та пізніше у травні 2015р., тому доводи заявника, ОСОБА_1, на лист Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області від 09.10.2017р. за № 197/Т-14, яким повідомлено про наслідки розгляду звернення від 11.09.2017р. щодо нарахування і виплати державної та додаткової пенсії, є безпідставні, оскільки відомості, викладені в листі, не свідчать про необізнаність заявника щодо порядку нарахування і виплати йому пенсії.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, в силу приписів ч. 4 ст. 9 КАС України, суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Вирішуючи питання про наявність поважних причин пропущення строку звернення ОСОБА_1 до суду з поданою заявою, колегія суддів зазначає, що поважними визнаються лише такі причини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, тобто, які об'єктивно та істотно перешкоджали б зверненню до суду та не залежали від волевиявлення особи.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вказаних вище обставин, а саме доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку звернення до суду з даною заявою, встановлених у ч. 9 ст. 267 КАС України (в редакції чинній на момент звернення).

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції від 20.03.2018р. відповідає вимогам ст. 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.03.2018 по справі № 2а-516/2010 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст постанови складено 11.06.2018.