Справа № 132/1222/18
Суддя: Аліменко Ю. О.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2018 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

при секретарі Безула К.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Калинівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 БУПП у Вінницькій області ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позові вказує, що 24.03.2018 року інспектором роти № 3 БУПП у Вінницькій області відносно нього була винесена постанова Серії БР № 524803 по ч. 1ст.126 КУпАП, згідно якої накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Вважає дану постанову необгрунтованою, безпідставною та такою що підлягає скасуванню.

Тому звертається до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не зявився, однак від нього надійшла заява, про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, наявне в матеріалах справи. 29.05.2018 року на адресу суду представник УПП у Вінницькій області ДПП ОСОБА_3 подав відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, вважає, що вищевказана постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

В звязку з неявкою в судове засідання учасників судового процесу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ст. 229 КАС України не здійснювалось.

Оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 24.03.2018 року відповідачем винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 524803 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 425,00 грн. за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно постанови 24.03.2018 р. о 23 год. 06 хв. на а/д М-21 Виступовичі- Житомир- Мог. Подільський, 291 км, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ «TOYOTA CAMRY» д.н.з. НОМЕР_1 не мав при собі посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 а ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Вимоги позивача мотивовані тим, що він такого правопорушення не вчиняв, у поданому до суду позові пояснив, що 24 березня 2018 року, близько 23 години 06 хвилин він, зі своєю дружиною, рухався на автомобілі НОМЕР_2. Його дружина наразі вагітна та не вживає спиртних напоїв, має посвідчення водія відповідної категорії, сіла за кермо автомобіля щоб їхати додому після святкування дня народження, вони рухались без порушення правил дорожнього руху та здійснили зупинку на узбіччі автомобільної дороги М21 291 км, оскільки дружині було не зручно керувати автомобілем із взуттям на високій платформі, тому вона змушена була зупинитись, щоб змінити взуття. Для того щоб перевзутися, вона зупинилась на узбіччі та пересіла на заднє сидіння з лівої сторони для зміни взуття. До стоячого автомобіля підійшли працівники поліції і почали вимагати щоб він пред'явив посвідчення водія та реєстраційне посвідчення на транспортний засіб. На дану вимогу працівників поліції позивач пояснив, що не він водій даного транспортного засобу, а лише пасажир і жодних підстав надавати дані документи для огляду не має.

В поясненнях, які наявні в матеріалах справи дружина позивача ОСОБА_4 підтвердила, що вона дійсно 24.03.2018 року керувала автомобілем НОМЕР_2, пояснила, що виїхавши з території ресторану «Гостевія» на а/д М-21 зупинилась на узбіччі для того, щоб змінити взуття, оскільки вона була у взутті на високій платформі та пересіла на заднє сидіння з лівої сторони. До стоячого автомобіля підійшли працівники поліції і почали вимагати документи в її чоловіка ОСОБА_1, який сидів на передньому пасажирському сидінні та пояснив, що не являється водієм даного автомобіля, на дані пояснення працівники поліції різко відреагували, проігнорували їх та продовжували вимагати саме від ОСОБА_1 дані документи.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, судом враховано, що відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

В судовому засіданні встановлено, що крім наданої позивачем копії постанови в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 524803 від 24.03.2018 року, інших доказів, які вказували б на факт керування ОСОБА_1 24.03.2018 року автомобілем НОМЕР_3 на а/д М-21 не маючи при собі посвідчення водія, тобто вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, суду не надано.

Стаття 69 КАС України відносить до доказів пояснення сторін, третіх осіб та їх представників, показання свідків, письмові і речові докази, висновки експертів.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем та представником відповідача в судовому засіданні не надано достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова серії БР № 524803 від 24.03.2018 року по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Відповідно до ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 245, 251, 252, 258, 276, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 5,20, 77, 194, 205, 229, 243-246, 250, 286 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії інспектора роти № 3 БУПП у Вінницькій області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.1 КУпАП протиправними.

Постанову серії БР № 524803 від 24.03.2018 року про накладення штрафу в сумі 425 грн. винесену відносно ОСОБА_1, скасувати.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: