Справа № 820/3598/18
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

06.06.2018 р. справа №820/3598/18 Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Сліденка А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за процедурою письмового провадження у порядку ст. 263 КАС України адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова
про1) визнання протиправним та скасування рішення УПФУ в Московському районі м. Харкова у формі протоколу від 05.04.2018 р. щодо відмови в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу у зв'язку із порушенням строку виплати пенсії з 07.10.2009 р.; 2) зобов'язання УПФУ в Московському районі м. Харкова нарахувати і виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу з 07.10.2009 р. по день виплати пенсії, нарахованої та виплаченої на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 р. по справі № 643/3151/17, розрахувавши її розмір за методикою відповідно до ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку їх виплати»; 3) зобов'язання УПФУ в Московському районі м. Харкова подати протягом 30 днів, з дня набрання постанови законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбаченого ч. 1 ст. 382 КАС України, -
встановив:

Заявлені вимоги обгрунтовані тим, що пенсія за 2009-2017р.р. була одержана громадянином несвоєчасно, тобто із затримкою з вини райУПФУ. Повний розрахунок був проведений лише на виконання рішення суду 13.12.2017 р. Вказана обставина зумовлює нарахування компенсації у порядку Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати».

Відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області, з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що відсутні підстави для застосування норм Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», оскільки строки виплати пенсії управлінням не порушувалися, виплати були здійснені на виконання рішення суду у повному обсязі.

Суд, вивчивши доводи позову і заперечень проти позову, повно виконавши процесуальний обов'язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з'ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи встановлено, що між позивачем та ГУ ПФУ в Харківській області мав місце спір з приводу виплати пенсії за 2009-2017 р.р., який був вирішений постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 р. по справі №643/3151/17.

Дане рішення суду було виконано у березні 2018 р. шляхом проведення виплати на користь позивача 92820,71 грн.

30.03.2018 р. позивач через свого представника письмово звернувся до райУПФУ із заявою про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходу з 07.10.2009 р.

Рішенням у формі протоколу від 05.04.2018 р. відповідач відмовив ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходу у зв'язку із відсутністю права на таку компенсацію відповідно до норм Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати".

Перевіряючи відповідність закону вчиненої владним субєктом у спірних правовідносинах управлінської дії, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням ст.1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Суд вважає, що проведення виплат на виконання рішень суду не змінює правової природи та характеру тих правовідносин, у яких виник спір як правовідносин з приводу виплати пенсії, тобто проведення регулярних, постійних та систематичних виплат коштів на користь фізичної особи громадянина.

Частиною 1 ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

У силу ч.2 ст.2 цього закону під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

За таких обставин, суд не знаходить жодних правових підстав для непоширення дії норм Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» на спірні правовідносини.

За приписами названого закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) ( ст. 3 згаданого Закону).

Відповідно до п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (затверджений постановою КМУ від 21.02.2001р. №159; далі за текстом - Порядок №159) компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001 року.

Строки виплати пенсій визначені як ч.2 ст.85 Закону України «Про пенсійне забезпечення», де указано, що виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлені строки, але не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, так і ч.1 ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", де зазначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Обставини несвоєчасної виплати позивачу належних коштів за пенсією встановлені постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 року по справі № 643/3151/17, а тому в силу приписів ч.4 ст. 78 КАС України не підлягають повторному доведенню у межах даного спору.

Таким чином, факт несвоєчасного розрахунку з громадянином по пенсійним платежам у спірних правовідносинах має місце.

Відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Викладене свідчить про наявність підстав для нарахування та виплати компенсації, починаючи з 07.10.2009 р. по дату виплати пенсії.

Посилання відповідача на відсутність складу правопорушення та, як наслідок, підстав для притягнення до відповідальності в порядку Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", суд відхиляє, позаяк відповідно до правового висновку Верховного Суду України у постанові від 18.11.2014 р. по справі №21-518а14, основною умовою для виплати громадянину компенсації за ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, є порушенням встановлених строків виплати нарахованих доходів. При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією в даному випадку (УПФУ) добровільно чи на виконання рішення суду.

У свою чергу, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 року по справі № 643/3151/17 встановлено, що право на поновлення та виплату зупиненої пенсії у позивача виникло з 07.10.2009р. (як з дня набрання чинності Рішенням КСУ № 25-рп/2009, коли відпали підстави для продовження проведення систематичних виплат), але фактично дії з виплат пенсії були вчинені відповідачем лише у березні 2018 року.

Розв'язуючи спір, суд враховує також і правовий висновок Верховного суду України у постанові від 11.07.2017р. по справі № 2а-1102/09/2670, згідно з яким Закон України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядок проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (затверджений постановою КМУ від 21.02.2001р. №159), не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов'язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідач у розумінні ст. 4 КАС України є владним субєктом, але у ході розгляду справи за правилами ч.2 ст. 77 КАС України не довів відсутності обовязку у даному конкретному випадку виконувати вимоги Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати».

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю відповідно до ст.382 КАС України.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова у формі протоколу від 05.04.2018 р. щодо відмови в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу у зв'язку із порушенням строку виплати пенсії з 07.10.2009р.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду у Московському районі м. Харкова (місцезнаходження - 61170, Харківська область, місто Харків, вул. Валентинівська, буд. 22-Б; ідентифікаційний код - 22682655) вирішити питання про проведення розрахунку та виплати ОСОБА_1 (місцезнаходження - Ізраїль, м. Хайфа, вул. Цидон, буд. 08, кв. 03, ідентифікаційний код - НОМЕР_1) компенсації втрати частини доходів у порядку Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" за платежами, проведеними на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 року по справі № 643/3151/17.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Роз'яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя Сліденко А.В.