Справа № 524/7847/17
Суддя: Кривич Ж. О.
Дата ухвалення: 2018-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/7847/17
Провадження №2-а/524/92/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі:
Головуючого судді Кривич Ж.О.,
секретаря судового засідання Коваль Т.М.,
з участю представника позивача ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчук адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до інспектора роти № 1 батальйону УПП в м. Кременчук ДПП НП України ОСОБА_4 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, про визнання незаконним затримання та застосування спецзасобу обмеження рухомості,-
У жовтні 2017 року в суд звернувся ОСОБА_3 з позовом до інспектора роти № 1 батальйону УПП в м. Кременчук ДПП НП України ОСОБА_4 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, про визнання незаконним затримання та застосування спеціального засобу - кайданки.
Зазначив, що 07 жовтня 2017 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності поліцейським роти № 1 батальйону УПП у м. Кременчук ОСОБА_4 постановою серії АР № 429758 у виді штрафу в сумі 425 грн. за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП за те що, він, керуючи транспортним засобом SKODA SUPER B, номерний знак НОМЕР_1, по вул. Павлівська, 9 у м. Кременчук, здійснив стоянку в зоні дії знаку 3.35 «Стоянка заборонена» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП, та при перевірці документів не предявив свідоцтва на реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п. 2.4 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАП. Окрім того, пояснив, що інспектором, на його думку, було незаконно застосовано спеціальні заходи обмеження руху кайданки. Просив суд визнати дії відповідача незаконними.
Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Інспектор Дейнега В.П. позов не визнав, надав письмові заперечення.
Представник третьої особи ОСОБА_2 проти позову заперечувала, вважала дії та рішення субєкта владних повноважень законними. Вважала також, що вирішення позовної вимоги про визнання дій інспектора неправомірними не відноситься до компетенції місцевого загального суду як адміністративного суду. Просила у задоволенні позову відмовити повністю.
Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини:
07.10.2017 року поліцейський роти № 1 батальйону УПП у м. Кременчук ОСОБА_4 виніс постанову серії АР № 429758 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 425 грн. за ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП. У постанові зазначено, що ОСОБА_3 того ж дня близько 11 год. 29 хв., керуючи транспортним засобом SKODA SUPER B, номерний знак НОМЕР_1, по вул. Павлівська, 9 у м. Кременчук, здійснив стоянку в зоні дії знаку 3.35 «Стоянка заборонена» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП, та при перевірці документів не предявив свідоцтва на реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п. 2.4 «а» ПДР України.
В цей же день інспектором УПП у м. Кременчук ОСОБА_4 до ОСОБА_3 було застосовано поліцейські заходи примусу, а саме спеціальний засіб обмеження рухомості кайданки.
Суд вирішуючи позов, виходить з наступного:
Відповідно до ПДР України, затв. Постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, знак 3.35. «Стоянку заборонено» - забороняється стоянка усіх транспортних засобів.
Відповідно до п. 2.4 «а» ПДР України, затв. Постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Відповідно до п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, реєстраційний документ на транспортний засіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису…
Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідачем на спростування позовних вимог надано відеозапис правопорушення. Проте на відеозаписі, дослідженому у судовому засіданні, неможливо чітко встановити кому належить фраза «Якщо Ви мене попередите я поїду», особу, яка говорить на відеозаписі не видно, не зрозуміло на яке запитання дається відповідь. ОСОБА_3 заперечує той факт, що він керував автомобілем. Отже, це пояснює, що і правопорушення він не вчиняв.
За таких обставин, суд вважає, що підстав для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 у інспектора не було і приходить до висновку про скасування постанови серії АР № 429758 від 07.10.2017 року за недоведеністю вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень.
Вирішуючи позовну вимогу ОСОБА_3 про визнання незаконним затримання та застосування спец засобу кайданок, суд виходить з наступного:
Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Аналіз зазначеної норми міжнародного права свідчить, що обов`язково суд повинен бути встановлений законом, тобто кожен має право на розгляд справи компетентним судом, компетентність якого встановлюється тільки законом.
Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються: судоустрій, судочинство, статус суддів, засади судової експертизи, організація і діяльність прокуратури, органів дізнання і слідства, нотаріату, органів і установ виконання покарань; основи організації та діяльності адвокатури.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (ст. 19 КАС України).
Частиною 5 ст.5 КАС України визначено, що ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.
Правила розмежування предметної юрисдикції (підсудності) адміністративних справ встановлено ст. 20 КАС України.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 20 КАС України).
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності врегульовано ст. 286 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов'язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 267 КУпАП адміністративне затримання, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.
Суд встановив, що адміністративне затримання та застосування спеціальних заходів обмеження руху були застосовані у звязку із притягненням особи до адміністративної відповідальності. Отже, розгляд законності чи незаконності дій інспектора є компетенцією суду, який уповноважений розглядати справи про законність притягнення до адміністративної відповідальності.
Увязку з тим, що суд прийшов до висновку, про недоведеність самого факту вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення і у інспектора не було підстав для затримання та застосування спеціальних заходів обмеження руху - кайданок.
Позов у цій частині також підлягає до задоволення.
Керуючись статтями 244, 245246 Кодексу адміністративного судочинства України,
Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.
Скасувати постанову інспектора роти № 1 батальйону УПП в м. Кременчук ДПП НП України ОСОБА_4 серії АР № 429758 від 07 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Дії інспектора роти № 1 батальйону УПП в м. Кременчук ДПП НП України ОСОБА_4 щодо застосування спеціальних заходів обмеження руху визнати протиправним.
Провадженні по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правовопорушення, предбаченого ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя