Справа № 826/13084/17
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Судді-доповідача - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 25.09.2017 №2106 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «Донбасенерго» ()».

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що оскаржуваний наказ, яким призначено перевірку Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго», суперечить положенням пп. 38.11 п. 38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України та п.п. 5 та 6 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», оскільки Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» станом на 14.04.2014 мало місцезнаходження у м. Донецьк, пр. Тітова, 8-Б, тобто на тимчасово окупованій території, та лише з 29.12.2014 товариство змінило своє місцезнаходження на адресу: м. Київ, вул. Предславинська, 34-А.

Крім того, переважна більшість фінансово-господарських операцій, які, згідно з оскаржуваним наказом, підлягають перевірці, проведена на тимчасово окупованій території.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 25.09.2017 №2106 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «Донбасенерго».

В апеляційній скарзі, відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Зокрема, апелянт посилався на те, що в направленому позивачем повідомленні про неможливість вивезення первинних документів з тимчасово окупованої території від 21.04.2017 №01-1.1/01117 вказано, що останнє не стосується частини первинних документів, якими оформлювалось виконання договорів, укладених безпосередньо Публічним акціонерним товариством «Донбасенерго» (а не структурними одиницями), а також первинних документів, які знаходяться в тих підрозділах структурних одиниць, які розташовані на контрольованій території.

Крім того, позивач надавав на запити контролюючого органу, направлені у 2015-2016 роках документи пов'язані з обчисленням та сплатою податків і зборів за періоди до 2014-2016 років, що спростовує викладені в повідомленні факти щодо неможливості вивезення таких документів з непідконтрольної території.

При цьому, відповідно до абз. 8 підпункту 38.11 пункту 38 підрозділу 10 ХХ ПК України втрата документів, що не пов'язана з проведенням антитерористичної операції, не надає права платнику податків / податковому агенту застосовувати положення цього підпункту.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено, що до 29.12.2014 позивач мав місцезнаходження на підконтрольній території, та з цього часу змінило своє місцезнаходження на адресу у місті Києві. Разом з тим, фактичне місцезнаходження частини відокремлених підрозділів позивача, цілісні майнові комплекси залишились на тимчасово окупованій території.

При цьому, позивач вказує, що після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів до завершення проведення антитерористичної операції запроваджується мораторій на проведення будь-яких перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.

У разі відмови контролюючого органу у застосуванні таких положень, контролюючий орган повинен видати вмотивоване рішення у строк не пізніше одного місяця з дати отримання відповідного повідомлення від платника податків, в якому зазначаються підстави та докази такої відмови.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, у зв'язку з ненаданням ПАТ «Донбасенерго» у повному обсязі пояснень та їх документальних підтверджень на обов'язкові запити Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС від 10.04.2017 №19939/10/28-47-09 та від 10.04.2017 №19877/10/28-47-09, на запит Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС від 01.03.2017 №12232/10/28-10-46-08-09, на запити СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС від 24.10.2016 №1107/10/28-01-40-02-16, від 27.12.2016 №13968/10/28-01-40-02-16, на запит СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ ДФС від 03.03.2016 №2195/10/28-03-41, на запит СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ Міндоходів від 23.02.2015 №475/10/28-03-41, Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби, на підставі пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України, відповідачем прийнято наказ від 25.09.2017 №2106 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «Донбасенерго» (код ЄДРПРОУ 23343582)» (а.с. 21-22 Том I).

Вказаним Наказом доручено начальнику відділу податкового супроводження підприємств паливно-енергетичного комплексу та житлово-комунального господарства Запорізького управління Офісу великих платників ДФС організувати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «Донбасенерго» з питань дотримання вимог податкового законодавства при відображенні взаємовідносин з ТОВ «Астор-Метал» () за період жовтень 2014 року у декларації з податку на додану вартість за жовтень, листопад 2014 року, з ТОВ «Донстрой» () за період серпень 2015 року та вересень 2016 року, у деклараціях з податку на додану вартість за вересень 2015 року, вересень 2016 року, жовтень 2016 року, листопад 2016 року, з ПП ВКФ «Цереус» (код ЄДРОПУ 30230195) за період жовтень 2014 року у декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, з ТОВ «Ріф і Ко» () за період жовтень 2014 року у декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року тривалістю 10 робочих днів з 03.10.2017.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням положень пп. 38.11 п. 38 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України та змісту поданого ПАТ «Донбасенерго» повідомлення від 21.04.2017, у відповідача відсутні законодавчо мотивовані підстави для проведення перевірки ПАТ «Донбасенерго» за податкові (звітні) періоди з 01.01.2014 по 30.12.2014 до завершення проведення антитерористичної операції, тому наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 25.09.2017 №2106 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «Донбасенерго» (код ЄДРПРОУ 23343582)» є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

При цьому, згідно з положеннями пп. 38.11 п. 38 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, такий мораторій на проведення перевірок не може бути обмежений діяльністю певних структурних одиниць, а застосовується лише щодо відповідних податкових (звітних) періодів в цілому щодо платника податків.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

За правилами пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності такої підстави, як виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Згідно п. 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Як свідчать матеріали справи, підставою для прийняття оскаржуваного наказу слугували висновки відповідача про надання ПАТ «Донбасенерго» не у повному обсязі пояснень та їх документальних підтверджень на обов'язкові запити відповідних контролюючих органіввід 10.04.2017 №19939/10/28-47-09 та від 10.04.2017 №19877/10/28-47-09, на запит Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС від 01.03.2017 №12232/10/28-10-46-08-09, на запити СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС від 24.10.2016 №1107/10/28-01-40-02-16, від 27.12.2016 №13968/10/28-01-40-02-16, на запит СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ ДФС від 03.03.2016 №2195/10/28-03-41, на запит СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ Міндоходів від 23.02.2015 №475/10/28-03-41, які свідчать про недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість (а.с. 21-22 Том I).

Однак, приписами пп. 38.11 п. 38 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України встановлено, що тимчасово, до завершення проведення антитерористичної операції, до платників податків / податкових агентів, які провадили господарську діяльність на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів на лінії зіткнення і не можуть пред'явити первинні документи, на підставі яких здійснюється облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, як виняток із положень статті 44 цього Кодексу застосовуються спеціальні правила для підтвердження даних, визначених у податковій звітності.

Підстави неможливості пред'явлення первинних документів: первинні документи втрачені (знищені чи зіпсовані) у зв'язку з проведенням антитерористичної операції; первинні документи знаходяться на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів на лінії зіткнення і їх неможливо вивезти або їх вивезення пов'язане з ризиком для життя та здоров'я платника податків, фізичних осіб чи неможливе у зв'язку з іншими адміністративними перешкодами, встановленими органами влади.

У разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків / податковий агент за місцем свого обліку подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів).

Дані та показники податкової звітності платника податків / податкового агента за податкові (звітні) періоди, зазначені у повідомленні, не можуть бути піддані сумніву лише на підставі відсутності первинних документів. Подане повідомлення є також підставою для збереження витрат (включаючи витрати у зв'язку з придбанням цінних паперів / корпоративних прав) та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток (включаючи від'ємний фінансовий результат за операціями з цінними паперами / корпоративними правами), та/або податкового кредиту з податку на додану вартість, та/або суми від'ємного значення податку на додану вартість минулих податкових (звітних) періодів без наявності договірних, розрахункових, платіжних та інших первинних документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів до завершення проведення антитерористичної операції запроваджується мораторій на проведення будь-яких перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.

Якщо після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів платнику податків / податковому агенту стане відомо про втрату цих документів, такий платник податків / податковий агент зобов'язаний подати до контролюючого органу повідомлення про втрату первинних документів із зазначенням обставин такої втрати.

Платники податків / податкові агенти, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до цього підпункту, не можуть бути перевірені контролюючим органом щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення проведення антитерористичної операції.

Втрата документів, що не пов'язана з проведенням антитерористичної операції, не надає права платнику податків / податковому агенту застосовувати положення цього підпункту.

Зазначені в цьому підпункті положення застосовуються до платників податків / податкових агентів, які станом на 1 квітня 2017 року здійснили зміну свого місцезнаходження (місця проживання) з тимчасово окупованої території та/або території населених пунктів на лінії зіткнення на іншу територію України та сплачували податки до бюджету в період проведення антитерористичної операції згідно з цим Кодексом.

Платник податків / податковий агент не може застосовувати положення цього підпункту щодо податкових (звітних) періодів після перереєстрації підприємства на іншій території України.

Обов'язок доведення відсутності підстав для застосування положень цього підпункту покладається на контролюючий орган. Платник податків / податковий агент, який безпідставно застосував положення цього підпункту, вважається таким, що ухиляється від сплати податків та несе відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

У разі відмови контролюючого органу у застосуванні положень цього підпункту, контролюючий орган зобов'язаний видати вмотивоване рішення у строк не пізніше одного місяця з дати отримання відповідного повідомлення від платника податків / податкового агента, в якому зазначаються підстави та докази такої відмови.

Рішення контролюючого органу може бути оскаржено в адміністративному чи судовому порядку. До винесення остаточного рішення по справі контролюючий орган не може піддати сумніву показники податкової звітності, а також ініціювати проведення будь-якої перевірки платника податків / податкового агента щодо податкових (звітних) періодів, зазначених у відповідному повідомленні.

У податкових (звітних) періодах, зазначених у відповідному повідомленні, не може бути переглянуто у бік збільшення суми податкових зобов'язань з податків і зборів, задекларовані в податкових деклараціях за вказані податкові (звітні) періоди, у бік збільшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток, задекларовані в податкових деклараціях / розрахунках за вказані податкові (звітні) періоди, у бік збільшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявлені в податкових деклараціях за вказані звітні періоди.

Таким чином, до завершення проведення антитерористичної операції, до платників податків, які проводили господарську діяльність на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів на лінії зіткнення та які станом на 1 квітня 2017 року здійснили зміну свого місцезнаходження (місця проживання) з тимчасово окупованої території та/або території населених пунктів на лінії зіткнення на іншу територію України за умовами подання такими платниками податків повідомлення про неможливість вивезення первинних документів діє мораторій на проведення будь-яких перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів станом до завершення проведення антитерористичної операції.

Згідно пункту 45.2 статті 45 Податкового кодексу України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Як свідчать матеріали справи, згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 28.12.2014 ПАТ «Донбасенерго» було зареєстровано за адресою Донецька обл., м. Донецьк, Київський район, просп. Тітова, 8-Б (а.с. 192-205 Том I).

При цьому, згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 07.03.2017 ПАТ «Донбасенерго» вже зареєстровано за адресою м. Київ, вул. Предславинська, 34-А. при цьому остання зміна місцезнаходження саме ПАТ «Донбасенерго» (а не його відокремлених підрозділів) мало місце 29.12.2014 (а.с. 33-41 Том I).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014.

Так, Указом Президента України від 14.04.2014 №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України». Прийняття такого Указу Президента України зумовило початок проведення антитерористичної операції (АТО) на сході України (частина території Луганської, Донецької і Харківської областей).

На виконання вказаних положень розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з яким місто Донецьк віднесено до вказаного Переліку.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Донбасенерго» на адресу Запорізького управління Офісу великих платників ДФС листом від 21.04.2017 №01-1.1/01117 направлено повідомлення про неможливість вивезення первинних документів з тимчасово окупованої території, в якому повідомлено про неможливість вивезення з тимчасово окупованої території первинних документів, на підставі яких здійснювався облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, за період з 01.01.2014 по 30.12.2014, у зв'язку з чим зазначено, що ПАТ «Донбасенерго» не має можливості надати первинні документи для підтвердження даних та показників податкової звітності, а саме: декларації з податку на прибуток за І квартал 2014 року, 6 місяців 2014 року, 9 місяців 2014 року та за 2014 рік; декларації з податку на додану вартість за період січень-грудень 2014 року; звіт про контрольовані операції за 2013 та 2014 роки; декларації про валютні цінності, доходи на майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами, за І квартал 2014 року, 6 місяців 2014 року, 9 місяців 2014 року, 2014 рік; договори (угоди), додаткові угоди та додатки, які є невід'ємною частиною договору, за 2014 рік; акти прийому-передачі, видаткові та податкові накладні, прибуткові ордери за період з 01.01.2014 по 30.12.2014; документи, які підтверджують розрахунок між сторонами, за період з 01.01.2014 по 30.12.2014; платіжні документи за період з 01.01.2014 по 30.12.2014; регістри бухгалтерського обліку за період з 01.01.2014 по 30.12.2014; подорожні листи, товарно-транспортні накладні за період з 01.01.2014 по 30.12.2014; сертифікати відповідності на поставлений товар або надані послуги за період з 01.01.2014 по 30.12.2014; авансові звіти за період з 01.01.2014 по 30.12.2014; відомості по заробітній платі та кадрові документи за період з 01.01.2014 по 30.12.2014; інші первинні документи, довідки, пояснення, що відображають господарські операції у податковій звітності, за період з 01.01.2014 по 30.12.2014 (а.с. 18-20).

Крім того, у вказаному повідомленні зазначено, що викладене не стосується частини первинних документів, якими оформлювалось виконання договорів, укладених безпосередньо ПАТ «Донбасенерго» (а не структурними одиницями), а також первинних документів, які знаходяться в тих підрозділах структурних одиниць, які розташовані на контрольованій території.

Разом з тим, контролюючим органом не прийнятого жодного мотивованого рішення про відмову у застосуванні положень пп. 38.11 п. 38 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, за результатами поданого ПАТ «Донбасенерго» повідомлення про неможливість вивезення первинних документів з тимчасово окупованої території, від 21.04.2017 №01-1.1/01117, про що не заперечував представник відповідача в суді апеляційної інстанції.

Доводи апелянта про те, що повідомлення про неможливість вивезення первинних документів з тимчасово окупованої території, від від 21.04.2017 №01-1.1/01117 не відповідає положень пп. 38.11 п. 38 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, оскільки стосується документів, які були втрачені не у зв'язку з проведенням антитерористичної операції, колегія суддів не приймає до уваги, тому що відповідач не скористався наданим йому правом - прийняттям рішення за наслідками розгляду такого повідомлення.

Таким чином, наведене повідомлення ПАТ «Донбасенерго» про неможливість вивезення первинних документів з тимчасово окупованої території є прийнятим до виконання контролюючими органами, що свідчить про неможливість ініціювання проведення будь-якої перевірки позивача, як платника податків, щодо податкових (звітних) періодів, зазначених у даному повідомленні.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з урахуванням положень пп. 38.11 п. 38 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України та змісту поданого ПАТ «Донбасенерго» повідомлення, у вдповідача відсутні законодавчо мотивовані підстави для проведення перевірки ПАТ «Донбасенерго» за податкові (звітні) періоди з 01.01.2014 по 30.12.2014 до завершення проведення антитерористичної операції.

При цьому, згідно з положеннями пп. 38.11 п. 38 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, такий мораторій не може бути обмежений діяльністю певних структурних одиниць, а застосовується лише щодо відповідних податкових (звітних) періодів в цілому щодо платника податків.

Відтак, зважаючи на викладене, наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби прийнято від 25.09.2017 №2106 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «Донбасенерго» (код ЄДРПРОУ 23343582)» в частині призначення документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «Донбасенерго» з питань дотримання вимог податкового законодавства при відображенні взаємовідносин з ТОВ «Астор-Метал» () за період жовтень 2014 року у декларації з податку на додану вартість за жовтень, листопад 2014 року, з ПП ВКФ «Цереус» (код ЄДРОПУ 30230195) за період жовтень 2014 року у декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, з ТОВ «Ріф і Ко» () за період жовтень 2014 року у декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Разом з тим, оскільки переважна більшість підстав, вказаних в якості передумов для винесення оскаржуваного наказу та здійснення перевірки позивача ґрунтується на податкових (звітних) періодах, щодо яких діє мораторій, з урахуванням встановлених обставин, а також враховуючи термін дії в часі оскаржуваного наказу, який, як в ньому вказано, тривав 10 робочих днів з 03.10.2017, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність визнання протиправним та скасування наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 25.09.2017 №2106 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «Донбасенерго» (код ЄДРПРОУ 23343582)» у повному обсязі.

При цьому, суд першої інстанції правильно відхилив посилання позивача на положення п.п. 5 та 6 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 03.11.2016 №1726-VIII (далі - Закон №1726-VIII), з огляду на таке.

Так, положеннями п.п. 5 та 6 розділу ІІ Закону №1726-VIII передбачено, що на період проведення антитерористичної операції забороняється проведення перевірок органами Державної фіскальної служби України суб'єктів господарювання, що провадять діяльність в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення.

Крім того, встановлено, що заборона на проведення планових та позапланових перевірок суб'єктів господарювання (в тому числі проведення перевірок органами Державної фіскальної служби України) поширюється також на суб'єктів господарювання, які здійснили державну реєстрацію зміни місцезнаходження з території проведення антитерористичної операції на територію, підконтрольну Україні, і які втратили первинну документацію щодо здійснення ними господарської діяльності на території та в період проведення антитерористичної операції.

При цьому, пп. 38.11 п. 38 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, яким був доповнений з 01.01.2017 ПК України на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» №1797-VIII від 23.12.2016, містить у собі спеціальні норми, якими регулюються спірні правовідносини, у порівнянні із наведеними положеннями Закону №1726-VIII.

Також, норми пп. 38.11 п. 38 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України у часі прийняті та набрали чинності пізніше, ніж наведені положення Закону №1726-VIII.

Відтак, як вірно зазначено судом першої інстанції, у межах спірних правовідносин застосуванню підлягають саме спеціальні приписи пп. 38.11 п. 38 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

З приводу доводів апелянта у доповненні до апеляційної скарги на неприйнятність позиції позивача щодо посилань останнього на положення Закону №1726-VIII як на підставу правового регулювання спірних правовідносин, оскільки будь-які питання оподаткування регулюються Податковим кодексом України і не можуть змінюватись чи встановлюватись Законами України, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції в судовому рішенні відхилив цей довід позивача, пославшись на перевагу норм Податкового кодексу України, що відповідає висновкам Верховного Суду у рішенні від 10.04.2018 у справі №805/2210/17-а.

Доводи апелянта про те, що у 2015-2016 роках позивач на запити контролюючого органу, надавав документи з контрагентами, пов'язані з обчисленням та сплатою податків і зборів за періоди до 2014-2016 років, тому вказане спростовує неможливість вивезення таких документів з неконтрольованої території, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки з 01 січня 2017 року Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» №1797-VIII від 23.12.2016, ПК України доповнено нормами пп. 38.11 п. 38 підрозділу 10 розділу ХХ, якими встановлено, що після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів до завершення проведення антитерористичної операції запроваджується мораторій на проведення будь-яких перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів.

При цьому, як зазначає позивач у відзиві на апеляційну скаргу, оскільки ПАТ «Донбасенерго» з 21.03.2017 втратило управління над відокремленими підрозділами, які залишились на тимчасово окупованій території, тому 21.04.2017 на підставі пп. 38.11 п. 38 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, ними було подано контролюючому органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів з тимчасово окупованої території.

Крім того, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби не видавав рішення про незастосування пп. 38.11 п. 38 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України в місячний строк з дати отримання від ПАТ «Донбасенерго» повідомлення про неможливість вивезення первинних документів з тимчасово окупованої території.

Відтак, таке повідомлення є прийнятним до виконання контролюючим органом та унеможливлює проведення будь-якої перевірки позивача, як платника податків щодо податкових (звітних) періодів, зазначених у повідомленні.

Таким чином, законом встановлено єдиний спосіб, в який контролюючий орган не міг не погодитись з отриманим повідомленням - прийняття відповідного рішення, яким відповідач не скористався.

У зв'язку з наведеним, суд першої інстанції обгрунтовано відхилив посилання відповідача на невідповідність законодавству отриманого повідомлення про неможливість вивезення первинних документів з тимчасово окупованої території.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанцій є законним та обгрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Згідно з частинами першою-третьою ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

За правилами частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Н.М. Троян

Судді: Н.П. Бужак,

Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено: 05 червня 2018 року.