Справа № 826/6923/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 червня 2018 року № 826/6923/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку спрощеного провадження матеріали адміністративної справи

за позовом Дочірнього підприємства "Автомобіліст" Відкритого акціонерного товариства "Київське автотранспортне підприємство -13062"
до третя особаСолом'янської районної в м. Києві державної адміністрації ТОВ "Міжнародний офісно-готельний центр" ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
про зобов'язання вчинити дії ,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Дочірнє підприємство «Автомобіліст» Відкритого акціонерного товариства «Київське автотранспортне підприємство 13062» (далі по тексту - позивач) з позовом до Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації (далі по тексту - відповідач), за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний офісно-готельний центр», в якому просить (з урахуванням заяви про виправлення описки): зобов'язати Солом'янську районну у місті Києві державну адміністрацію зняти з реєстрації ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_5, виданий Жовтневим РУ ГУ МВС України у м. Києві від 24.01.1997 року місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1); ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_6, виданий Жовтневим РУ ГУ МВС України в м. Києві від 06 листопада 1998 року, місце проживання: АДРЕСА_1); ОСОБА_4 (паспорт серії НОМЕР_7, виданий Жовтневим РУ ГУ МВС України в м. Києві від 07.06.1996 р., місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2); ОСОБА_5 (паспорт серії НОМЕР_7, виданий Жовтневим РУ ГУ МВС України в м. Києві від 10.04.1998 р., місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3); ОСОБА_6 (паспорт серії НОМЕР_8, виданий Жовтневим РУ ГУ МВС України в м. Києві від 17.05.2001 р.); ОСОБА_7 (паспорт серії НОМЕР_9, виданий Жовтневим РУ ГУ МВС України в м. Києві від 07.06.1996 р., місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_4).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено у знятті з реєстрації вказаних вище осіб. При цьому, відповідачем не зазначено, яких саме документів позивачем не надано, та не наведено підстав для відмови у знятті вказаних осіб з реєстрації.

В ході розгляду даної справи представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача подав до суду заперечення на позов, в яких зазначив, що позивач помилково посилається на Порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні від 22 листопада 2012 року №1077, оскільки відповідач відноситься до органів реєстрації, які здійснюють реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №207 від 02 березня 2016 року. Також, представник відповідача стверджує, що заявлені позивачем вимоги про зобов'язання відповідача зняти з реєстраційного обліку мешканців є втручанням в дискреційні повноваження відповідача та виходять за межі завдань адміністративного судочинства.

Представник позивача подав до суду відповідь на заперечення відповідача, в якій зазначив, що судовою практикою підтверджено правомірність посилання позивача на положення Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні від 22 листопада 2012 року №1077. Крім того, на думку позивача, ним обрано належний спосіб захисту порушеного права та відсутнє втручання в дискреційні повноваження відповідача.

Представник відповідача надіслав до суду додаткові заперечення, в яких стверджує, що посилання представника позивача на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 28.08.2014 року у справі №К/800/55519/13, де предметом судового розгляду були правовідносини між іншими суб'єктами правовідносин, є недоречним. Також, представник відповідача зазначив, що ним не заперечується факт надання позивачем інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням, однак такі документи надаються лише разом з переліченими у відповіді позивачу документами. На думку представника відповідача, позивачем невірно застосовано законодавство щодо зняття з реєстрації вказаних в позовній заяві осіб.

В ході розгляду даної справи судом залучено до участі у справі третіх осіб - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Представник третіх осіб в наданих письмових пояснення зазначила, що будівля за адресою: АДРЕСА_1 не є спеціалізованою соціальною установою, закладом соціального обслуговування та соціального захисту, а тому зняття з реєстрації на підставі абзацу 8 пункту 3.1 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в України №1077 від 22.11.2012 року було б неправомірним. Також, представник третіх осіб стверджує, що у третіх осіб наявне право на проживання в будівлі за адресою: АДРЕСА_1, а відтак відсутні підстави для зняття реєстрації таких осіб. Додатково представник третіх осіб зазначила, що позивачем не було надано відповідачу квитанцію про сплату адміністративного збору та військові квитки.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку спрощеного провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 28 березня 2017 року позивач прийняв наказ №10-03-2017 «Про зняття з реєстрації осіб, у яких відсутні підстави для користування житловим приміщенням», яким у зв'язку з встановленням відсутності підстав на право користування жилим приміщенням в об'єкті нерухомості прийнято рішення зняти з реєстрації місця проживання таких осіб - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

В подальшому, 29 березня 2017 року позивач звернувся до Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою №22 про зняття з реєстрації ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, як осіб, у яких відсутні договори користування жилим приміщенням, які б надавали право на реєстрацію у жилому приміщенні (договори оренди, найму).

В додаток до вказаної заяви представником позивача надано також: довідку про відсутність підстав на право користування приміщенням; копію наказу про зняття з реєстрації осіб, у яких відсутні підстави для користування житловим приміщенням; копію договору доручення між ТОВ «Міжнародний офісно-готельний центр» та Дочірнім підприємством «Автомобіліст» Відкритого акціонерного товариства «Київське автотранспортне підприємство 13062»; інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по Дочірньому підприємству «Автомобіліст» Відкритого акціонерного товариства «Київське автотранспортне підприємство 13062» щодо власності; інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по ТОВ «Міжнародний офісно-готельний центр» щодо власності.

За результатами розгляду заяви позивача Солом'янська районна в місті Києві державна адміністрація листом №108-7943 від 13.05.2017 року надала позивачу відповідь, у якій повідомила, що статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та пункту 26 Постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207 «Про затвердження Правил Реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» визначено перелік документів, на підставі яких здійснюється зняття з реєстрації місця проживання особи на підставі:

- заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації;

- судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

- свідоцтва про смерть;

- паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

- інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання у навчальному закладі, відчуження майна).

Також, позивачу роз'яснено, що у разі відсутності вищезазначених документів зняття з реєстрації здійснюється виключно за рішенням суду.

Наведене і зумовило звернення позивача до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження регулює Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-VI від 11.12.2003 року (далі - Закон №1382-VI).

Відповідно до абзацу 7 статті 3 Закону №1382-VI орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Згідно з абзацами 11, 13 статті 3 Закону №1382-VI реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Зняття з реєстрації - внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Порядок зняття з реєстрації місця проживання врегульовано статтею 7 Закону №1382-VI.

Так, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:

заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації;

судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

свідоцтва про смерть;

паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

інших документів, які свідчать про припинення:

підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства;

підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній, установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту;

підстав на право користування житловим приміщенням.

Статтею 91 Закону №1382-VI передбачено підстави для відмови в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання.

Орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію; у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними; для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку.

Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

Як вбачається зі змісту відповіді відповідача №108-7943 від 13 травня 2017 року, Солом'янська районна в місті Києві державна адміністрації не визначила чітко підстав для відмови у знятті реєстрації місця проживання, зазначивши, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі документів, що свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням, а у разі відсутності вказаних документів зняття з реєстрації здійснюється виключно за рішенням суду.

Водночас, позивачем вказана відповідь в межах даного спору не оскаржується, а відтак судом не надається їй оцінка, виходячи з критеріїв, що передбачені частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства та частиною 2 статті 19 Конституції України.

При цьому, механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів, визначають Правила реєстрації місця проживання, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 р. №207 (далі - Правила №207).

Пунктом 3 Правил №207 передбачено, що реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Відповідно до пункту 8 Правил №207 документи для здійснення реєстрації/ зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи подаються до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) з урахуванням вимог Закону України "Про адміністративні послуги".

Згідно з пунктом 11 Правил №207 орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років.

При цьому, відповідно до вимог пункту 26 Правил №207 зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:

1) заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11;

2) рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

3) свідоцтва про смерть;

4) повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспорта померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

5) інших документів, які свідчать про припинення:

підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства (інформація територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні);

підстав для проживання бездомної особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту (письмове повідомлення соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту);

підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).

Зняття з реєстрації місця проживання на підставах, визначених в абзацах восьмому та дев'ятому цього пункту, здійснюється за клопотанням уповноваженої особи спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту або за заявою власника/наймача житла або їх представників.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем подано відповідачу заяву саме у зв'язку з припиненням, на його думку, підстав на право користування житловим приміщенням.

Водночас, суд звертає увагу, що будівля, розташована за адресою: АДРЕСА_1 не є спеціалізованою соціальною установою, закладом соціального обслуговування та соціального закладу, а має статут гуртожитку, а відтак з відповідною заявою про зняття з реєстрації місця проживання осіб, зазначених у позові, повинен звертатись власник/наймач житла або їх представники.

При цьому факт того, що зазначена будівля є гуртожитком підтверджується наявними матеріалами справи, зокрема, копією свідоцтва про право власності від 14.10.1997 року; наказом ВАТ «Київське автотранспортне підприємство 13062» від 19.05.2000 року.

В той же час, як вбачається із доданих до заяви про зняття з реєстрації документів, позивачем відповідачу надана інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по Дочірньому підприємству «Автомобіліст» Відкритого акціонерного товариства «Київське автотранспортне підприємство 13062» щодо власності станом на 13 серпня 2016 року, з якої вбачається, що позивачу на праві власності належить група житлових приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2017 року скасовано право власності позивача на вказану групу нежитлових приміщень, а саме:

- скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петріцької А.П. від 13 серпня 2016 року про реєстрацію права власності за ДП "Автомобіліст" ВАТ "Київське автотранспортне підприємство 13062" на групу нежитлових приміщень № 1, загальною площею 1 549, 3 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1;

- скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петріцької А.П. №30925195 від 13 серпня 2016 року про реєстрацію права власності за ДП "Автомобіліст" ВАТ "Київське автотранспортне підприємство 13062" на групу нежитлових приміщень № 2, загальною площею 75, 5 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1;

- скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петріцької А.П. №30925384 від 13 серпня 2016 року про реєстрацію права власності за ДП "Автомобіліст" ВАТ "Київське автотранспортне підприємство 13062"на групу нежитлових приміщень № 3, загальною площею 813, 2 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1;

- скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петріцької А.П. №30925569 від 13 серпня 2016 року про реєстрацію права власності за ДП "Автомобіліст" ВАТ "Київське автотранспортне підприємство 13062" на групу житлових приміщень № 4, загальною площею 2 465, 3 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Наведене свідчить, що станом на момент вирішення даної справи будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 повернуто статус гуртожитку, який не є спеціалізованою соціальною установою, закладом соціального обслуговування та соціального захисту.

Крім того, станом на момент розгляду та вирішення даної справи ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.12.2017 року відкрито касаційне провадження у справі та відмовлено у задоволенні клопотання Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Патріцької Альони Павлівни про зупинення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2017 року у справі №826/17146/16.

За таких обставин, доводи позивача про те, що він є власником приміщення за адресою: АДРЕСА_1, а відтак з ним, як з власником нерухомого майна вказані в позові особи не уклали договорів, які б надавали їм законне право користування об'єктом нерухомості позивача, не беруться судом до уваги. При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутись до суду із позовом про виселення таких осіб. Рішення суду про виселення в даному випадку і буде тим документом, на підставі якого орган реєстрації зможе вчинити дії відповідні дії щодо зняття з реєстрації місця проживання.

Також, матеріалами справи підтверджується, що при зверненні позивача із заявою про зняття з реєстрації ним не надано доказів сплати адміністративного збору за надання адміністративних послуг та документів, до яких вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання, військовий квиток або посвідчення про прописку, а відтак суд приходить до висновку, що позивачем відповідачу не було надано необхідних документів, які були б підставою для зняття мешканців з реєстрації.

При цьому, доводи позивача стосовно того, що в його розпорядженні відсутні будь-які документи щодо надання дозволу на здійснення реєстрації місця проживання певних осіб і самим позивачем цим особам не надавались не беруться судом до уваги, оскільки заселення цих осіб та відповідно їх реєстрація відбулись ще до моменту передачі приміщення гуртожитку з балансу ВАТ «КАТП 13062» на баланс дочірнього підприємства «Автомобіліст».

Відповідно до пункту 4 наказу ВАТ «КАТП 13062» №87 від 19.05.2000 року саме директору позивача було доручено переоформити договори оренди приміщень гуртожитку згідно з наказом №78 від 27.04.2000 року в строк до 01.08.2000 року, а також доручено передати документацію на осіб, що проживають в гуртожитку, в бухгалтерію ВАТ «КАТП 13062» станом на момент реєстрації ДП «Автомобіліст».

З урахуванням наведеного в сукупності, суд приходить до висновку, що станом на момент вирішення даної справи відсутні законні та обґрунтовані підстави для зняття з реєстрації ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_5, виданий Жовтневим РУ ГУ МВС України у м. Києві від 24.01.1997 року місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1); ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_6, виданий Жовтневим РУ ГУ МВС України в м. Києві від 06 листопада 1998 року, місце проживання: АДРЕСА_1); ОСОБА_4 (паспорт серії НОМЕР_7, виданий Жовтневим РУ ГУ МВС України в м. Києві від 07.06.1996 р., місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2); ОСОБА_5 (паспорт серії НОМЕР_7, виданий Жовтневим РУ ГУ МВС України в м. Києві від 10.04.1998 р., місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3); ОСОБА_6 (паспорт серії НОМЕР_8, виданий Жовтневим РУ ГУ МВС України в м. Києві від 17.05.2001 р.); ОСОБА_7 (паспорт серії НОМЕР_9, виданий Жовтневим РУ ГУ МВС України в м. Києві від 07.06.1996 р., місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_4).

В частині посилань позивача на положення Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 22.11.2012 року №1077, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 року за №2109/22421, суд зазначає, що згідно вимог вказаного Порядку реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України (далі - ДМС) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (далі - територіальний підрозділ ДМС) у день подання особою документів.

В даному ж випадку позивач звертався до відповідача як до органу реєстрації, що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Відтак, суд погоджується з доводами відповідача, що позивачем помилкового до спірних правовідносин застосовано положення Порядку №1077.

Відповідно до вимог частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами 1-2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Матеріалами справи та встановленими обставинами підтверджується відсутність підстав для зняття з реєстрації вказаних у позові осіб, а відтак підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи, що у задоволенні позову сторони відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, - судові витрати не підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 2, 3, 5-11, 19, 73-77, 79, 90, 263, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Дочірнього підприємства «Автомобіліст» Відкритого акціонерного товариства «Київське автотранспортне підприємство 13062» відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.Б. Федорчук