Справа № 201/2175/18(2-а/201/113/2018)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2018 року справа № 201/2175/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю,

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В. ,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в інтересах Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2018 року (головуючий суддя Федоріщев С.С.)

у справі № 201/2175/18

за позовом ОСОБА_1

до інспектора 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в місті Дніпрі лейтенанта поліції ОСОБА_2,

про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до інспектора 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в місті Дніпрі лейтенанта поліції ОСОБА_2, в якому просила:

визнати протиправними дії відповідача з притягнення позивача до адміністративної відповідальності;

скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА № 291176 від 10.02.2018 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. та закрити провадження у адміністративній справі.

Позовні вимоги мотивовані необґрунтованістю та протиправністю висунутих обвинувачень, оскільки жодного порушення позивач не скоював. При розгляді справи інспектором зроблений висновок про порушення п.8.4 «б» ПДР, що не відповідає дійсності, оскільки позивач зупинився безпосередньо перед знаком «проїзд без зупинки заборонено».

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2018 року адміністративний позов задоволено. Постанову серії ЕАА № 291176 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 10.02.2018 скасовано і закрито справу про адміністративне правопорушення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Оскаржувана постанова не містить відомостей про засоби фото- та відео- фіксації, якими було зафіксоване дане правопорушення. Будь-яких інших фактичних даних, які б могли слугувати доказом винуватості позивача у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять та не надані відповідачем.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм права, не повне зясування обставин, просить суд скасувати рішення суду та ухвалити нове рішенням, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Скаржник зазначає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови керувався Правилами дорожнього руху, в постанові чітко описано правопорушення, що було скоєно, а тому інспектор діяв в межах діючого законодавства та не порушував його. Крім того, показання технічних приладів та технічних засобів, які мають функції фото та кінозйомки, відеозапису, не є обовязковим доказом у справі про адміністративне правопорушення. Пояснення позивача щодо відсутності в його діях ПДР та, відповідно, складу адміністративного правопорушення є лише спробою уникнути встановленої законом відповідальності.

Апеляційну скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні на 05.06.2018.

Представники сторін у судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

Неприбуття у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України справа розглядається в письмовому провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню внаслідок наступного.

Спірним є питання правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 10.02.2018 інспектором 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в місті Дніпрі лейтенанта поліції ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА № 291176, згідно якої ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки MERCEDES-BENZ ML 500, номерний знак НОМЕР_1, по вул. Дзержинського, біля будинку 14, Соборний район, в м. Дніпрі, не виконала вимоги знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушила п.8.4 «б» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність означеної постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАА № 291176 від 10.02.2018.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В даному випадку оскаржуваною постановою позивача притягнуто до відповідальності на підставі ч.1 ст.122 КУпАП, відповідно до якої перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 8.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно пункту 8.4 Правила дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, зокрема, знаки пріоритету, які встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги (пп. «б» п.8.4 ПДР).

До дорожніх знаків пріоритету віднесено знак 2.2 розділу 33 ПДР «Проїзд без зупинки заборонено», згідно якому забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Як вбачається з матеріалів справи, наведені в постанові про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 291176 від 10.02.2018 обставини щодо скоєння позивачем порушення вимог дорожніх знаків відповідачем ніяким чином не засвідчені, жодні докази до вказаної постанови не долучені.

З цього приводу судом першої інстанції вірно встановлено, що оскаржувана постанова не містить відомостей про засоби фото- та відеофіксації, якими зафіксоване дане правопорушення.

Із наявних в матеріалах справи доказів неможливо встановити, що позивач, керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ ML 500, номерний знак НОМЕР_1, у зазначений відповідачем час та дату здійснила порушення Правил дорожнього руху.

Інші належні докази на підтвердження наведених в постанові про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 291176 від 10.02.2018 обставин сторонами не подані, в матеріалах справи відсутні.

Суд апеляційної інстанції не знаходить обґрунтованими доводи скаржника, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується показаннями інспекторів УПП в м. Дніпрі, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху, а показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото та кінозйомки не є обов'язковим доказом, адже наведеною вище статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Таким чином, показання самих посадових осіб Патрульної поліції не можуть вважатися належними доказами у справі в розумінні статті 251 КУпАП.

Таким чином, відповідачем не доведено факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме: порушення п. 8.4 «б» Правил дорожнього руху України, що свідчить про необґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАА № 291176 від 10.02.2018 через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, дав їм правильну юридичну оцінку, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на викладене, передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в інтересах Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2018 року у справі №201/2175/18 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, оскарженню не підлягає (ст..272, ч.5 ст.328 КАС України).

Головуючий суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко