Справа № 2-а-650/11
Суддя: Марущак Р. М.
Дата ухвалення: 2011-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-650/11
провадження №
ПОСТАНОВА

іменем України

"23" грудня 2011 р. Суддя Глобинського районного суду Полтавської області Марущак Р.М, розглянувши у порядку скороченого провадження в м. Глобине адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання дій субєкта владних повноважень неправомірними, зобовязання провести перерахунок, нарахування та виплату одноразової компенсації учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання дій субєкта владних повноважень неправомірними, зобовязання провести перерахунок, нарахування та виплату одноразової компенсації учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, посилаючись на те, що він являється учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1- ї категорії. 09.08.2007 року згідно висновку МСЕК йому встановлена ІІ група інвалідності, так як він має захворювання, пов'язане з виконанням обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Згідно ст. 48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофипередбачена виплата одноразової грошової компенсації учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС, що стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи і яка виплачується в розмірі : інвалідам ІІ групи - 45 мінімальних заробітних плат. Виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності .

Позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області про нарахування та виплату одноразової компенсації в розмірі, встановленому ст. 48 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на що отримав відповідь про те, що дана виплата йому нарахована згідно до постанови КМУ від 26.07.1996 року № 836 Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 284,40 грн. З даною відповіддю він не погоджується, вважає її неправомірною.

Позивач прохає суд зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області здійснити перерахунок, провести нарахування та виплату йому як інваліду ІІ групи, учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії одноразову компенсацію, передбачену ст. 48 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, з урахуванням раніше проведеної виплати.

Відповідач надав письмові заперечення на позовну заяву в яких прохав відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що одноразова компенсація учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи ОСОБА_1 нарахована згідно чинного законодавства .

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 віднесений до першої категорії як особа, що є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії А № 105537 с, виданим 16.08.2007 року Полтавською обласною державною адміністрацією.

Позивачу з 09.08.2007 року встановлена ІІ група інвалідності безстроково із зазначенням причини інвалідності - захворювання, пов'язане з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджено довідкою МСЕК.

Позивач звернувся з заявою до Управління праці та соціального захисту населення Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області про перерахунок недоплаченої суми одноразової компенсації. Відповідач відмовив позивачу у перерахунку зазначеної компенсації.

Згідно ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

У відповідності до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із змінами і доповненнями, передбачено виплата одноразової компенсації учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС , який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі: інваліду ІІ групи - 45 мінімальних заробітних плат. Відповідно до ч. 6 ст. 48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивиплати, зазначені в цій статті, провадяться протягом одного місяця з дня встановлення інвалідності чи смерті потерпілого .

Відповідно до ч. 7 ст. 48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофирозмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. На час встановлення інвалідності позивачу норма ст. 48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи була чинною.

Позивач являється інвалідом ІІ групи з 09.08.2007 року, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у звязку з чим має право на отримання одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоровю учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в розмірі, що обраховується від розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з письмовою відповіддю на заяву позивача про виплату одноразової компенсації у відповідності зі ст. 48 Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали Чорнобильської катастрофи Управління праці та соціального захисту населення Глобинської РДА , повідомило що йому згідно рішення призначена одноразова компенсація за шкоду заподіяну здоровю , як інваліду ІІ групи в розмірі 284,40 грн., який встановлювався на підставі розмірів, передбачених Постановою Кабінету міністрів України №836 від 26.07.1996 р.

За конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд дійшов висновку, що при визначенні розміру одноразової компенсації учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи, застосуванню підлягає стаття 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з якої вбачається, що під час визначення розміру передбачених цією статтею виплати за основу її нарахування береться мінімальна заробітна плата, а не наведена вище постанова Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав позивача. Окрім цього, суд враховує, що відповідно до ст.17 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантіїосновні державні соціальні гарантії встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень.

Відповідно до статті 71 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофидія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Крім того, суд звертає увагу сторін на те, що реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань судом не приймається до уваги.

Так, у справі Кечко проти України Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань.

Як свідчить позиція Суду ЄС у справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобовязання, взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу повязана з іншим принципом відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобовязань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Місцевий орган праці та соціального захисту населення є тим органом, який безпосередньо відповідає від імені держави щодо забезпечення належних виплат конкретному громадянину, при цьому питання фінансування цих органів не є питаннями громадянина, і не впливають на його права.

Таким чином, суд вважає, що належним відповідачем по справі є Управління праці та соціального захисту населення Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області, яке повинно здійснювати дії по поновленню прав позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Докази на підтвердження нарахування та виплати одноразової компенсації позивачу в повному обсязі згідно ст. 48 Закону №796-ХІІ в матеріалах справи відсутні, тобто відповідач не надав доказів на підтвердження правомірності своїх дій згідно ч.2 ст.71 КАС України.

З метою забезпечення інтересів управління праці та соціального захисту населення Глобинської РДА, який фінансується за рахунок держави, є її структурними підрозділами з особливим статусом, позивач звільнений від сплати судових витрат, суд вважає за можливе витрати по справі віднести на рахунок держави.

Відповідно до ч.6 ст.183-2, ч.2 ст.256 КАС України відповідач зобовязаний негайно виконати постанову, прийняту в порядку скороченого провадження.

Керуючись ст. 48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.ст. 5-12, 158 -163 КАС України,

П О С Т А Н О В И Л А :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Глобинської РДА провести перерахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1, як інваліду ІІ групи, одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоровю відповідно до вимог ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив розмірі 45 мінімальних заробітних плат.

Постанова прийнята в порядку скороченого провадження підлягає негайному виконанню відповідно до ч.6 ст.183-2, ч.2 ст.256 КАС України.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Глобинський районний суд Полтавської області, шляхом подання апеляційної скарги в 10-ти денний строк з моменту отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя Р. М. Марущак