Справа № 804/3977/18
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 червня 2018 року

Справа №804/3977/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кононенко О.В., перевіривши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Таймс Білдінг» до Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору – Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НЗ-Інвест» про визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської міської ради від 06.12.2017 року № 116/27 «Про передачу земельної ділянки по вул. Новокримській, 1 Д (Чечелівський район) в оренду ТОВ «НЗ-Інвест», -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2018 року до суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Таймс Білдінг» до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НЗ-Інвест», в якому позивач просив скасувати договір оренди земельної ділянки від 22.12.2017 року НМХ № 835811 укладеного між Дніпропетровською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НЗ-Інвест».

04.06.2018 року до суду надійшов уточнений адміністративний позов, в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської міської ради від 06.12.2017 року № 116/27 «Про передачу земельної ділянки по вул. Новокримській, 1 Д (Чечелівський район) в оренду ТОВ «НЗ-Інвест».

У період з 04.06.2018 року по 05.06.2018 року судді були надані дні відпочинку за раніше відпрацьовані вихідні дні, а з 06.06.2018 року по 08.06.2018 року перебував у відрядженні, що підтверджується довідкою відділу управління персоналом від 05.06.2018 року № 109.

Такими чином, у перший робочий день перебування судді на роботі – 11.06.2018 року, отримано та перевірено позов, що надійшов до суду 01.06.2018 року.

Пунктом 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах.

Згідно пункту 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, суб’єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг;

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач вважає протиправним рішення яке, стосується відносин щодо оренди земельної ділянки, яка належить територіальній громаді та передана в оренду третій особі, з порушенням, на думку позивача, порядку передачі в оренду.

Згідно зі статею 5 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) одним із принципів земельного законодавства є забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Пунктами «а», «б» частини першої статті 12 ЗК України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Це положення узгоджується з вимогами частини другої статті 16 Закону України від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV «Про оренду землі», згідно з яким укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Суд вважає, що оскаржуване рішення не спричиняє публічно-правовий спір, пов'язаний зі здійсненням владних управлінських функцій, що підпадає під юрисдикцію адміністративних судів, оскільки у спірних правовідносинах Дніпровська міська рада реалізує право розпорядження земельною ділянкою відповідно до статті 5 Земельного кодексу України і має рівні права з громадянами та юридичними особами.

У цьому спорі учасники земельних правовідносин не підпорядковані один одному, а отже, Дніпровська міська рада владних управлінських функцій щодо позивача не здійснювала.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 01.10.2013 № 21-345а13 та постановах Верховного Суду від 27.02.2018 року у справі № 461/12175/13-а, від 04.04.2018 року у справі № 465/7909/15-а, від 04.04.2018 року у справі № 539/1957/16-а.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв’язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов’язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи – підприємці.

Отже, спірним правовідносинам притаманні ознаки цивільних, які з урахуванням суб'єктного складу можуть бути предметом судового розгляду у відповідному господарському суді.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження, оскільки даний спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 19, 170, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таймс Білдінг» до Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору – Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НЗ-Інвест» про визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської міської ради від 06.12.2017 року № 116/27 «Про передачу земельної ділянки по вул. Новокримській, 1 Д (Чечелівський район) в оренду ТОВ «НЗ-Інвест».

Роз’яснити позивачу, що згідно частини 5 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали направити особі, що звернулася із адміністративним позовом разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України окремо від рішення суду у випадку, передбаченому п.5 ч. 1 статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до частини 6 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд позовної заяви необхідно здійснювати в порядку господарського судочинства.

Суддя О.В. Кононенко