Справа № 813/1742/18
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 813/1742/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35) до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма “ДКС” (79014, м. Львів, вул. Дорога Кривчицька, 8а) про стягнення податкового боргу, -

у с т а н о в и в:

Головне управління ДФС у Львівській області звернулося до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма “ДКС” про стягнення з відповідача до бюджету кошти з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника та з рахунків платника податків в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів в розмірі 97227,87 грн.

В обґрунтування позову зазначено про несплату узгоджених податкових зобов’язань з орендної плати з юридичних осіб на загальну суму 97227,87 грн. у встановлені законом строки, та, як наслідок, існуванням податкового боргу перед бюджетом. Оскільки вжиті контролюючим органом заходи не мали наслідком добровільного погашення податкового боргу, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 02.05.2018 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Оскільки тридцятим днем розгляду цієї справи є 01.06.2018, суддя в період з 29.05.2018 по 01.06.2018 перебувала у відрядженні,02.03.2018 та 03.06.2018 є вихідними днями, вказана справа розглядається у перший робочий день судді – 04.06.2018.

У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного провадження повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення – ухвали від 02.05.2018. Заяву про визнання позову чи відзив на позовну заяву до суду не надав.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.

ТОВ Фірма «ДКС» зареєстроване як юридична особа 13.08.1997, (а.с. 8)

Згідно з довідкою № 2323/10/13-01-17-05-10 від 23.01.2018 про податкову заборгованість у відповідача станом на 23.01.2018 року така складає 116789,29 грн., в тому числі, за платежем орендна плата з юридичних осіб – 97277,87 грн., а за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) – 19511,42 грн. (а.с. 10).

Вказана сума у цій довідці відповідає сумі, що обліковується в інтегрованій картці платника податків за цим платежем (а.с.18-21)

Суд встановив, що заборгованість відповідача за платежем орендна плата з юридичних осіб на суму 97227,87 грн. виникла, у зв’язку з несплатою самостійно задекларованого зобов’язання з цього податку, відповідно до податкових декларацій з плати за землю від 26.01.2017 та від 30.03.2017, та підтверджується розрахунком недоїмки та інтегрованою карткою платника за цим платежем (а.с. 11, 12-17).

Позивач направив відповідачу податкову вимогу форми «Ю» № 4230-17 від 08.11.2017 (а.с. 22).

Проте, вказана вимога залишена без виконання, податковий борг відповідач в повному обсязі не погасив. З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що сума податкового боргу становить 97227,87 грн.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов’язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених вказаним Кодексом та законами з питань митної справи і подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг – сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений вказаним Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається з положень п.п. 41.1, 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби. Органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень є органами стягнення.

Податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов’язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов’язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку (п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодекс України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами п. 59.1 ст. 59 Податкового кодесу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

З врахуванням викладеного, сума 97227,87 грн. є узгодженою, добровільно у встановлені законодавством строки до бюджету не сплачена, а, відтак, визнається сумою податкового боргу.

Виходячи з норм ст. 95 Податкового кодексу України податкова заборгованість платників податків стягується контролюючим органом на підставі рішення суду шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та за рахунок реалізації майна платника податків, що перебуває у податковій заставі; стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків. При цьому, право на звернення з позовом про стягнення податкового боргу з платника податків виникає у контролюючого органу через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Вказану вимогу не оскаржено, доказів зворотного до матеріалів справи не надано.

Докази вжиття заходів щодо погашення податкової заборгованості в сумі 97227,87 грн відповідачем не надано.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ГУ ДФС у Львівській області до ТОВ фірма «ДКС» про стягнення коштів підлягають задоволенню повністю, а саме з рахунків відповідача у банках, що його обслуговують та з рахунків у системі у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів необхідно стягнути грошові кошти в сумі 97277,87 грн. в рахунок погашення податкового боргу.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з рахунків товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ДКС» (79014, м. Львів, вул. Дорога Кривчицька, 8А; ) у банках, що його обслуговують, та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, до бюджету податковий борг в сумі 97227 (дев’яносто сім тисяч двісті двадцять сім) грн. 87 коп.

3. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене та підписане 04.06.2018.

Суддя Качур Р.П.