Справа № 640/6414/17
Суддя: Золотарьова Л. І.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/6414/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Київський районний суд м. Харкова:
головуючий - суддя Золотарьова Л.І.
секретаря - Бломберус С.А.
позивача - ОСОБА_1
представника ОСОБА_2 соціального
захисту населення ХОДА ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу №640/6414/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 соціальної політики України, ОСОБА_2 соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про стягнення компенсаційних виплат продуктів харчування, визнання дій протиправними, -
27.04.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнених вимог просить:
визнати протиправними дії ОСОБА_4 соціальної політики України в частині, що стосується ухилення від поновлення йому правового статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з моменту зупинення рішення Комісії МНС від 22.12.2005 №444 після ухвалення на користь ОСОБА_1 судових рішень, що набрали законної сили;
визнати протиправними дії ОСОБА_4 соціальної політики України в частині, що стосується ухилення від поновлення йому соціальних компенсаційних виплат і допомоги з моменту їх зупинення рішенням Комісії МНС від 22.12.2005 №444 після ухвалення на користь ОСОБА_1 судових рішень, що набрали законної сили.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення відповідно до викладених в позові вимог, просив поновити строки звернення до суду, оскільки строк, за який він просить визнати дії протиправними та стягнути компенсаційні виплати з 01.01.2006 року, пропущений з поважних причин, оскільки компенсаційні виплати йому не виплачувались з незалежних від нього причин, а через неправомірні дії відповідача, які судовими рішеннями були визнані протиправними. При поновленні статусу чорнобильця в листопаді 2016 року, йому повинні були нарахувати компенсаційні виплати за весь час незаконного позбавлення його пільг, а поновили виплати лише 17.02.2017 року.
Представник ОСОБА_2 соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації проти задоволення позовних вимог повністю заперечувала, просила відмовити у їх задоволенні, надала письмовий відзив, зазначила, що ОСОБА_2 соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації як розпорядник коштів нижчого рівня здійснює пропорційний розподіл коштів по районах області відповідно до наданої районами потреби в коштах та в межах фінансових надходжень по кожному коду бюджетної класифікації, але ні в якому разі не фінансує ці витрати. Тому виконати вимоги ОСОБА_1, зазначені у його позовній заяві ОСОБА_2 соціального захисту населення не має повноважень. Фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснюється за рахунок державного бюджету. Вищевказані витрати можуть бути профінансовані тільки ОСОБА_4 фінансів України через розпорядника коштів вищого рівня - ОСОБА_4 соціальної політики України. Діяльність ОСОБА_4 соціальної політики України у частині забезпечення функцій головного розпорядника бюджетних коштів за програмами соціального захисту громадян регламентується Бюджетним кодексом України. Позивач не має права на зазначену пільгу за вказаний ним у позовній заяві період враховуючи наступне. У зв'язку із встановленням ОСОБА_1 2 групи інвалідності, 23.03.2000 Харківською обласною державною адміністрацією йому видано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1. Саме з нього часу у позивача виникло право на пільгу, передбачену пунктом 14 частини першої статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Але, зазначена група інвалідності була строкова та потребувала підтвердження шляхом чергових переоглядів МСЕК. На підставі висновку МСЕК від 28.03.2005 наступний черговий переогляд мав відбутися 28.03.2008, але позивач його не проходив. Таким чином, у зв'язку з не підтвердженням групи інвалідності, посвідчення № 104850 серії А категорії 1, видане Харківською обласною державною адміністрацією 22.12.2000, з 01.04.2008 є недійсним. У зв'язку з наведеним, не підтвердивши групу інвалідності на черговому переогляді, позивач втратив право на спірну пільгу. 09.11.2016 ОСОБА_1 встановлено безстроково 2 групу інвалідності, на підставі чого 16.11.2016 Харківською обласною державною адміністрацією ОСОБА_1 видано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, у зв'язку з чим позивач набув право на пільгу, передбачену пунктом 14 частини першої статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Тобто, з 01.04.2008 по 10.11.2016 позивач не мав право на пільгу передбачену пунктом 14 частини першої статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», так як не підтвердив 2 групу інвалідності у зв'язку з чим посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 було недійсним. Рішення Комісії при МНС України від 22.12.2005 № 444 було скасовано постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.08.2007 по справі № 22а-3439/07. Таким чином, саме з цього моменту позивач повинен був дізнатись про порушення його права на отримання компенсаційних виплат з моменту її припинення, тому вимоги щодо стягнення коштів за період з 01.01.2006 по 01.04.2008 заявлені з пропуском строку звернення до суду.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.06.2017 року залучено до участі у цій справі ОСОБА_2 соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації у якості співвідповідача у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 соціальної політики України про стягнення компенсаційних виплат та допомоги. (а.с. 49)
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.01.2018 року справу передано для розгляду до Харківського окружного адміністративного суду (а.с. 105).
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.02.2018 року адміністративну справу №640/6414/17 передано на розгляд до Київського районного суду м. Харкова (а.с. 112).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.01.2018 року справу прийнято до провадження (а.с. 121)
Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, 22.12.1992 ОСОБА_1, Харківською обласною державною адміністрацією було видано безстрокове посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р. серія А № 157887 категорії 2.
23.03.2000, у зв'язку із встановленою Міжрайонної радіологічної медико-соціальної експертної комісії № 2 ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, то 23.03.2000 ХОДА видано безстрокове посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії А № 104850 категорії 1.
На підставі висновку МСЕК № 024780 від 28.03.2005 р. наступний черговий перегляд мав відбутися 28 березня 2008 року.
22.12.2005 Комісія із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС при ОСОБА_4 України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи (далі Комісія МНС) (протокол № 444 від 22.12.2005) вирішила: «…визнати видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 безпідставною.
З 01.01.2006 р. на підставі рішення Комісії МНС від 22.12.2005 № 444 нарахування і виплата грошової компенсації вартості продуктів харчування, пільги та компенсаційні виплати ОСОБА_1 було зупинено.
- апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2006 року по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи про визнання рішення неправомірним - задовольнити, а постанову Дніпровською районного суду м. Києва від 12 травня 2006 року по цій справі скасувати;
- постановити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи про визнання рішення неправомірним - задовольнити повністю;
- рішення комісії при ОСОБА_4 з надзвичайних ситуацій України та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи відповідно до протоколу засідання від 22 грудня 2005 року № 444 в частинні визнання видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС визнати безпідставною скасувати;
- зобов'язати ОСОБА_4 з надзвичайних ситуацій України повідомити органи місцевої влади та соціального забезпечення Харківської області про скасування Рішення комісії при ОСОБА_4 з надзвичайних ситуацій України та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи відповідно до протоколу засідання від 22 грудня 2005 року №444 в частині визнання видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС визнати безпідставною.
Вважаючи рішення Комісії із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Мінсоцполітики України, що оформлене протоколом від 15.06.2010 р. №30, а також рішення Робочої групи Харківської ОДА, оформленого протоколом від 19.06.2015 р. №4 - з моменту прийняття в частині відмови позивачу у визначенні статусу учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС протиправними та такими, що порушують права та законні інтереси позивача ОСОБА_1, останній за захистом порушених прав та інтересів він звернувся із цим позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва (а.с. 4-8)
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_4 соціальної політики України, оформлене протоколом від 15.06.2010 р. №30, з моменту його прийняття в частині відмови ОСОБА_1 у визначенні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, прийнятого після ухвалення на користь ОСОБА_1 судових рішень, що набрали законної сили;
- визнати протиправним та скасувати рішення Робочої групи Харківської обласної державної адміністрації, оформлене протоколом від 19.06.2015 р. № 4, з моменту його прийняття в частині відмови ОСОБА_1 у визначенні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, прийнятого після ухвалення на користь ОСОБА_1 судових рішень, що набрали законної сили;
- зобовязати ОСОБА_4 соціальної політики України (Комісію із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС) прийняти рішення про підтвердження ОСОБА_1 визначеного у 1992 році статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;
- зобовязати ОСОБА_2 соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації видати ОСОБА_1 взамін вилученого безстрокового посвідчення №157887 серії А категорія 2 нове посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС серії А категорії 2 та поновити ОСОБА_1 правовий статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до виданого Харківською обласною державною адміністрацією 22.12.2000 р. безстрокового посвідчення №104850 серії А категорії 1 з моменту зупинення його дії рішенням Комісії МНС від 22.12.2005 № 444. (а.с. 8)
01.06.2016 на виконання постанови колегії суддів Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.03.2016 р. ХОДА видало ОСОБА_1 безстрокове посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 № 212320 С серія А категорія 2.
09.11.2016 відповідно висновку Міжрайонної радіологічної медико-соціальної експертної комісії № 2 від 09.11.2016 № 121992 ОСОБА_1 встановлено безстроково з 27.09.2016 року 2 групу інвалідності, пов'язану з Чорнобильською катастрофою (а.с. 24).
16.11.2016 Харківською обласною державною адміністрацією видано ОСОБА_1Ф безстрокове посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи № 300555 С серії А категорії 1 (а.с. 25 зворот)
Як зазначив позивач, і проти чого не заперечувала представник ОСОБА_2 соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, компенсаційні виплати, в тому числі, вартості продуктів харчування, позивачу здійснюються з лютого 2017 року.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-XII (далі Закон від 28.02.1991 року № 796-XII), особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги, а саме: забезпечення продуктами харчування за медичними нормами з обов'язковим прикріпленням до відповідних магазинів за місцем проживання. Зазначеним особам компенсується 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я;
Згідно з пункт 1 статті 14 Закону від 28.02.1991 року № 796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: особа з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 65 Закону від 28.02.1991 року № 796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. При зміні категорії, а також у випадках, передбачених статтею 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні.
Згідно з ч. 3 ст. 65 Закону від 28.02.1991 року № 796-XII посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Відповідно до абз. 3 п. 3 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 р. N 936 (далі - Порядок від 20.09.2005 р. N 936) виплата компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг у разі, коли вперше встановлено відповідний статус постраждалої особи і видано відповідне посвідчення, проводиться з дня подання громадянином заяви, але не раніше ніж з дня видачі йому посвідчення встановленого зразка.
Отже, за приписами наведених норм закону єдиним документом, що підтверджує право особи на отримання пільг та гарантій, передбачених Законом від 28.02.1991 року № 796-XII є посвідчення, а в разі виникнення спору щодо визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, ці питання вирішувалися комісією при МНС.
В кінцевому результаті посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи № 300555 С серії А категорії 1, ОСОБА_1Ф було видано лише 16.11.2016 року.
Водночас, виплати громадянам компенсацій, допомоги та надання пільг провадяться не раніше дня одержання посвідчення встановленого зразка.
Отже, в силу імперативності наведених норм, виплата коштів з державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи здійснюється уповноваженими органами не раніше дня одержання посвідчення встановленого зразка.
Враховуючи те, що посвідчення встановленого зразка категорії 1 позивач отримав лише 16.11.2016 року, то ОСОБА_2 соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації зобовязаний був лише з 16.11.2016 року видати розпорядження щодо призначення та нарахування ОСОБА_1 компенсаційних виплат, тобто вчинити дії направлені на проведення нарахування та виплати позивачу щомісячної грошової компенсації 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тому до 16.11.2016 року ОСОБА_2 діяв в межах повноважень і відповідно до закону.
Відповідно до п. 2 Порядку від 20.09.2005 р. N 936 розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня за програмами є структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних і Київської міської держадміністрацій, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім м. Києва) рад, Фонд соціального захисту інвалідів.
Згідно з п. 3 Порядку від 20.09.2005 р. N 936 призначення громадянам компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг здійснюється за єдиною заявою відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 р. N 1146 "Про вдосконалення механізму надання соціальної допомоги" (п.1: запровадити з 1 січня 2003 р. призначення всіх видів соціальної допомоги місцевими органами праці та соціального захисту населення за єдиною заявою).
Згідно з п. 4 Порядку від 20.09.2005 р. N 936 виплата компенсацій та допомоги певних видів, передбачених Законом (796-12), проводиться центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних і районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім м. Києва) рад.
Відповідно до ОСОБА_5 центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат ХОДА від 21.06.2017 року, підставою для нарахування та виплати є розпорядження відповідних управлінь праці а соціального захисту населення. Цент не визначає право громадянина на отримання будь-якої допомоги та не має права призначати соціальну допомогу (а.с. 69).
Таким чином, відповідно до Закону від 28.02.1991 року № 796-XII, Порядку від 20.09.2005 р. N 936, рішення (розпорядження) про виплату щомісячної грошової компенсації приймаються районними управління праці та соціального захисту населення, тобто ОСОБА_2 соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, таким чином, саме ОСОБА_2 соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації є належним відповідачем щодо прийняття рішення та вчинення дій направлених на проведення нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної грошової компенсації 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами.
Лише той факт, що Мінсоцполітики є головним розпорядником коштів, не дає підстав для стягнення грошових коштів безпосередньо з Мінсоцполітики. Посилання позивача на відсутність коштів у ОСОБА_2 соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації для здійснення йому виплат є безпідставним, при цьому питання фінансування цього органу не є питаннями громадянина. Суд зазначає, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обовязковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, а невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ст. 14 КАС України).
На підставі викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність ОСОБА_2 соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації щодо не вчинення дій направлених на проведення нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної грошової компенсації 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, згідно з п.14 ч.1 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 16.11.2016 року по 31.12.2016 року включно.
Разом з тим, суд не може перебирати на себе функцію органу, на який законодавством покладено повноваження щодо нарахування та виплат вказаних компенсацій в конкретно визначеній грошовій сумі, як того просить позивач. Дії щодо нарахування та виплати компенсацій є функцією та повноваженням відповідача ОСОБА_2 соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, а не суду, який вирішує питання щодо неправомірності дій відповідача при не нарахуванні та не виплаті соціальної допомоги та зобов'язання здійснити дії направлені на здійснення таких нарахувань та виплат у разі правомірності позовних вимог.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.
У звязку з цим, з метою необхідності ефективного захисту прав позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень, суд вважає необхідним вийти за межі зазначених позовних вимог та зобовязати ОСОБА_2 соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації вчинити дії направлені на проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної грошової компенсації 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, згідно з п.14 ч.1 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 16.11.2016 року по 31.12.2016 року включно.
За таких обставин, позбавлення позивача права на отримання грошової компенсації 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними показниками згідно з п. 14 ст. 20 Закону від 28.02.1991 року № 796-XII, викликана не протиправними діями відповідача ОСОБА_2 соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, а прийняттям Комісією МНС неправомірного рішення від 22.12.2005 №444, та в подальшому прийняттям неправомірного рішення Комісії при ОСОБА_4 соціальної політики України, оформлене протоколом від 15.06.2010 р. №30, та неправомірного рішення Робочої групи Харківської обласної державної адміністрації, оформлене протоколом від 19.06.2015 р. № 4.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Таким чином, позивач не позбавлений можливості захистити своє право на отримання компенсації, передбачених ст. 20 Закону від 28.02.1991 року № 796-XII, в порядку, визначеному ст. 56 Конституції України - шляхом звернення з позовом про відшкодування шкоди.
Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 04 вересня 2012 року (справа №21-124а12).
Позивачем також заявлені позовні вимоги щодо стягнення на його користь 3-х відсотків річних та інфляційних витрат, що передбачено ст. 625 ЦК України, та пені, яка становить подвійну ставку НБУ.
Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання. За частиною другою вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами належними до сплати кредиторові.
В даному випадку спір у даній справі є публічно-правовий, позивач не є кредитором по відношенню до відповідача, то до нього не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України).
На підставі викладеного, позовні вимоги щодо стягнення 3-х відсотків річних та інфляційних витрат, які передбачені ст. 625 ЦК України, задоволенню не підлягають.
Позовні вимоги щодо стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки задоволенню не підлягають, оскільки заявлені безпідставно, позивачем не наведено норм матеріального права щодо застосування до цих правовідносин права на стягнення пені з субєктів владних повноважень.
Оскільки судом було мотивовано з яких підстав належним відповідачем є ОСОБА_2 соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, то позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_4 соціальної політики України компенсаційних та інших коштів, про визнання протиправними дії ОСОБА_4 соціальної політики України в частині, що стосується ухилення від поновлення йому соціальних компенсаційних виплат і допомоги з моменту їх зупинення рішенням Комісії МНС від 22.12.2005 №444 після ухвалення на користь ОСОБА_1 судових рішень, що набрали законної сили, - задоволенню не підлягають, оскільки ОСОБА_4 соціальної політики України є неналежним відповідачем в частині вказаних позовних вимог.
З приводу позовних вимог про визнання протиправними дії ОСОБА_4 соціальної політики України щодо ухилення від поновлення йому правового статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з моменту зупинення рішення Комісії МНС від 22.12.2005 №444 після ухвалення на користь ОСОБА_1 судових рішень, що набрали законної сили, - суд зазначає таке.
У відповідності до приписів п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України (в редакції чинній на час звернення до суду та заявлення таких вимог), місцевим судам як адміністративним підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
В свою чергу п. 1 ч. 2 ст. 18 КАС України, встановлено, що окружним адміністративним судам підсудні справи однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.
Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що публічні-правові спори, які підлягають розгляду адміністративними судами поділяються, зокрема, за предметною підсудністю, при цьому місцевим судам як адміністративним підсудні справи з приводу оскарження рішень дій та бездіяльності суб'єктів владних повноважень, їх посадових осіб з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Разом з тим, позовні вимоги про визнання протиправними дії ОСОБА_4 соціальної політики України щодо ухилення від поновлення ОСОБА_1 правового статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з моменту зупинення рішення Комісії МНС від 22.12.2005 №444, не підпадають під положення п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України, оскільки надаючи оцінку заявленим вимогам у вказаній частині, суду фактично доведеться надавати оцінку діям ОСОБА_4 соціальної політики України в частині підстав встановлення (поновлення) ОСОБА_1 правового статусу «Чорнобильця», підстав встановлення причин та тривалості невиконання Мінсоцполітики рішень судів, які розглядались окружними адміністративними судами та якими були скасовані рішення органів влади щодо неправомірного позбавлення позивача правового статусу «Чорнобильця».
Тому вказані позовні вимоги не можуть розглядатися місцевим загальним судом, а підсудні окружному адміністративному суду.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України (в редакції чинній на час звернення до суду та заявлення таких вимог) суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Положення ст. 20 КАС України (в чинній редакції) також виключають повноваження місцевого загального суду розглядати такі позовних вимог.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
На підставі викладеного, провадження в частині позовних вимог про визнання протиправними дії ОСОБА_4 соціальної політики України щодо ухилення від поновлення йому правового статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з моменту зупинення рішення Комісії МНС від 22.12.2005 №444 після ухвалення на користь ОСОБА_1 судових рішень, що набрали законної сили, - підлягає закриттю; позивачу необхідно звернутися з такими вимогами до окружного адміністративного суду.
З приводу клопотання позивача поновити строки звернення до суду, оскільки строк, за який він просить визнати дії протиправними та стягнути компенсаційні виплати з 01.01.2006 року по 31.12.2016 року, пропущений з поважних причин, суд вважає необхідним його поновити за заявлений період, оскільки з матеріалів справи вбачається, що компенсаційні виплати позивачу не виплачувались з незалежних від нього причин, а через неправомірні рішення органів державної влади, які неодноразово скасовувались в судовому порядку, і в кінцевому рахунку на компенсаційні виплати позивач набув право лише 16.11.2016 року, отримавши відповідне посвідчення, і мав щонайменше «законні сподівання» на виплату йому вказаних компенсаційних пільг при поновленні йому відповідного статусу, однак не отримавши таких виплат, позивач протягом 6-ти місяців звернувся до суду з цим позовом (27.04.2017). У звязку з цим, суд не вбачає підстав для залишення позовних вимог без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 8,9, 20, 72, 77, 121, 122, 238, 239, 242, 243-246 КАС України, ст.ст. 20, 65 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-XII, ст. 56 Конституції України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 соціальної політики України, ОСОБА_2 соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про стягнення компенсаційних виплат продуктів харчування, визнання дій протиправними задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації щодо не вчинення дій направлених на проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної грошової компенсації 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, згідно з п.14 ч.1 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 16.11.2016 року по 31.12.2016 року включно.
Зобовязати ОСОБА_2 соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації вчинити дії направлені на проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної грошової компенсації 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, згідно з п.14 ч.1 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 16.11.2016 року по 31.12.2016 року включно.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 соціальної політики України про визнання протиправними дій щодо ухилення від поновлення соціальних компенсаційних виплат відмовити.
Провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 соціальної політики України про визнання протиправними дій щодо ухилення від поновлення йому правового статусу учасника ліквідації аварії на ЧАЄС закрити.
Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду у встановленому порядку протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач ОСОБА_4 соціальної політики України, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10.

Відповідач ОСОБА_2 соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, , місцезнаходження: 61022, м. Харків, Держпром, 7 поверх, 3 підїзд.

Повний текст рішення складено 08.06.2018 року

Головуючий