Справа № 295/15376/17
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"06" червня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

ОСОБА_1,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Богунського районного суду м. Житомира від "13" лютого 2018 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти №1 батальйону УПП в м.Житомирі ДПП ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БР №535364 від 10.12.2017р , -

суддя в 1-й інстанції - Перекупка І.Г.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м.Житомир,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з позовом до інспектора роти № 1 батальйону УПП в м. Житомирі ДПП ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БР № 535364 від 10.12.2017.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 13.02.2018 адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 батальйону УПП в м. Житомирі ДПП ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БР № 535364 від 10.12.2017 р., задоволено.

Скасовано постанову про адміністративне правопорушення серія БР № 535364 від 10.12.2017 р. щодо ОСОБА_2 та притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП та накладення на нього штрафу у розмірі 510 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову. Зокрема вказує, що позивачем порушено вимоги п. 22.5 ПДР України, а саме здійснював перевезення великогабаритного вантажу вагою понад 40 т.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та надала пояснення щодо обставин справи. Після перерви в судове засідання представник не прибула, подала клопотання про подальший розгляд апеляційної скарги за її відсутності.

Позивач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з'явився. Про причини своєї неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не є обов'язковою, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності позивача та представника відповідача.

Згідно ст.308 КАС України справа переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що 10 грудня 2017 р. на 86 км. авто дороги ОСОБА_1 - Чоп, позивач ОСОБА_2 керував транспортним засобом «МАN ТGА 33.400», державний №АА5668ОТ з напівпричепом «NOОТЕВООМ ЕURО-6О-ОЗ-V» державний №АА5608 ХК та перевозив великоваговий вантаж - екскаватор гусеничний HITACHI EX400 LC-3 загальною масою 70,029 тон, що перевищує допустиму норму (40 тон) без відповідного дозволу, погодженого з органами Національної поліції, чим порушив п.22.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст.132-1КУпАП.

Позивач був зупинений інспектором роти №3 батальйону Управління Патрульної поліції в м. Житомир Департаменту Патрульної Поліції лейтенантом поліції ОСОБА_3

Відповідач склав у щодо позивача постанову БР № 535364, якою притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.132-1 КУпАП у вигляді стягнення в розмірі - 510 (пятсот десять) грн. 00 копійок.

ОСОБА_2, заперечував щодо перевищення допустимої норми вантажу, вказав, що визначити, чи відповідає вага транспортного засобу разом з вантажем нормам можуть тільки уповноважені співробітники Укртрансбезпеки.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції посилався на те, що співробітники національної поліції не можуть проводити заходи з визначення відповідності дотримання параметрів під час перевезення вантажів, встановити відповідність габаритно-вагових параметрів вантажу нормам можуть відноситься до компетенції співробітники Укртрансбезпеки, що мають відповідні знання/фах і обладнання.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з такого.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Пунктом 2.1 "Г" Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 (далі - Правила №30), згідно з п.2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1993 р. № 1094.

З долучених до матеріалів справи копії свідоцтва про реєстрацію автомобіля серії ЕЕ №088003 та роздруківки із сайту EXKAVATOR з описом технічних характеристик Hitachi EX 400 LC-3 встановлено, що позивач здійснював перевезення великовагового вантажу вагою 70,029 тон, а саме: маса тягача становить 9,310 тон, маса напівпричепа - 10 тон, маса ескаватора 50,719 тон.

В позовній заяві позивач вказує, що екскаватор знаходився в розукомплектованому стані транспортувався до станції технічного обслуговування для проведення ремонту, однак доказів вказаного ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції не надав і при ухваленні рішення у справі суд першої інстанції ці обставини не перевірив.

Колегія суддів наголошує, що за приписами пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Згідно пункту 25 Правил забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред'являтися на вимогу уповноважених осіб.

Аналізуючи вищезазначені норми, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, про те, що визначення належності транспортного засобу до великовагових та /або великогабаритних лише посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки.

Крім того, факт перевезення позивачем великогабаритного вантажу підтверджується також дослідженим у судовому засіданні суду апеляційної інстанції відеозаписом з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції.

Отже, з огляду на наведені обставини та законодавчі приписи, колегія суддів дійшла висновку, що в діях позивача являється склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Щодо процедури складання постанови про адмінправопорушення, колегія суддів зазначає таке.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.2,ч.3 ст. 258 КУпАП (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Згідно з ч.3 вказаної статті, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 - 3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення ( частина 5 статті 258 КУпАП).

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначені Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853) ( далі - Інструкція № 1395).

Пунктом 4 Інструкції №1395 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121 1, 121 2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП. Відтак, процедуру винесення постанови у справі відповідач не порушив.

За приписами ст.132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, дослідивши обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення БР № 535364 від 10.12.2017 року прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, керуючись статтею 315 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою у задоволені адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити, рішення Богунського районного суду м. Житомира від "13" лютого 2018 р. скасувати. Прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

ОСОБА_1

Повне судове рішення складено "08" червня 2018 р.