Справа № 822/363/18
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/363/18

Головуючий у 1-й інстанції: Майстер П.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

05 червня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Ватаманюка Р.В. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2018 позивач - ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.03.2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Разом з тим, представником позивача надано суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 надав до матеріалів справи трудову книжку та належним чином завірену її копію від 07.06.1983 року БТ-1№6238897, яку також подав до пенсійного фонду для нарахування пенсії. В трудовій книжці зазначено, що позивач: з 07.07.1983 - по 14.12.1983 року працював на посаді газоелектрозварника в БМУ "Цивільжитлобуд".

09.01.1984 року позивач прийнятий на роботу слюсарем на Хмельницький керамзитовий завод. 13.04.1984 року, наказом № 8 від 10.04.1984 року, позивач переведений на роботу електрогазозварника на цьому підприємстві. Наказом від 28.07.1986 року № 26-п звільнений з роботи за власним бажанням.

31.07.1986 року прийнятий на роботу електрозварника 4 розряду на Хмельницьке спеціалізоване управління № 527 (з 01.07.1997 року, у зв'язку з реконструкцією ВАТ ХСУ №527, переведений у підрозділ "Хмельницьксантехмонтаж", з 01.01.1999 року у зв'язку з реорганізацією фірми "Хмельницьксантехмонтаж" прийнятий по переводу на роботу електрозварника 5 розряду на ВАТ "Хмельницьке спеціалізоване управління № 527"). 17.05.1999 року позивач звільнений з роботи по п. 5 ст. 36 КЗпП України, по переводу в орендне підприємство "Західна котельня". 18.05.1999 року наказом № 146-к від 17.05.1999 року позивач прийнятий на роботу електрогазозварника 5 розряду в орендне підприємство "Західна котельня". Наказом № 436-к від 20.08.2001 року звільнений з роботи за власним бажанням. 12.12.2001 року позивач прийнятий на роботу електрогазозварника 5 розряду в орендне підприємство "Західна котельня". 12.07.2005 року наказом № 345-к від 11.07.2005 року звільнений з роботи за власним бажанням.

19.07.2005 року позивач прийнятий на роботу електрогазозварника 5 розряду в ЗАТ "Хмельницька маслосирбаза". 24.07.2010 року наказом № 74-к від 22.07.2010 року звільнений з роботи за власним бажанням. Вказане підтверджується записами в трудовій книжці позивача.

20.10.2017 року позивач звернувся до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому із заявою про призначення йому пенсії за віком по Списку № 2.

ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому № 25342/03 від 12.11.2017 року відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Зазначає, що згідно поданих документів для призначення пенсії загальний стаж роботи позивача становить 31 рік 10 місяців 5 днів, з них на пільгових умовах, що підтверджені первинними документами - 7 років 10 місяців 15 днів. Згідно довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначенню пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній позивач працював на посаді електрогазозварника: з 18.05.1999 по 20.08.2001 року та з 12.12.2001 по 12.07.2005 року згідно довідки №3701/1 від 06.09.2017 року, виданої КП "Південно-Західні тепломережі"; з 19.07.2005 по 24.07.2010 року згідно довідки №4204 від 06.10.2017 року, виданої ПрАТ "Хмельницька маслосирбаза ". Вказує, що позивачу до пільгового стажу не зараховано періоди роботи: з 01.08.2000 року по 31.08.2000 року, оскільки позивач у вказаний період працював за сумісництвом у ДП "Сантехенерго"; з 01.06.2004 по 30.06.2004 року, оскільки у вказаний період позивач працював за сумісництвом у "Торговельно-комерційній фірмі "Хмельницький центральний універмаг"; з 01.01.2007 по 31.01.2007 року та з 01.07.2007 по 30.10.2008 року, оскільки у вказаний період позивач працював за сумісництвом у орендному підприємстві "Західна котельна"; з 01.11.2008 року 31.08.2009 року та з 01.10.2009 по 30.10.2009 року, оскільки у вказаний період позивач працював за сумісництвом у КП "Південно-Західні тепломережі"; з 03.01.2005 по 30.06.2005 року, оскільки вказаний період не підтверджений матеріалами атестації робочих місць.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в ході судового розгляду підтверджено право позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Згідно із п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками №1 та №2 деталізоване у Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок №383).

Пунктом 3 даного Порядку встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Згідно п. 4.1 та 4.5 Порядку, при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 (дата набрання чинності Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, який затверджений постановою КМУ від 01.08.1992 №442), відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене результатами атестації.

Відповідно до п. 4.2 цього Порядку результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно п. 4.3 Порядку у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97р. (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання Постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до пунктів 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (набрала чинності з 21.08.1992) на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому проводиться атестація; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з п. 4 Порядку проведення атестації та п.п. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Частиною другою п. 4 Порядку проведення атестації встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих (п. 10 Порядку).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

В Постанові Верховного суду України по справі № 21-183а13 від 25.11.2014 та у справі №21-51а15 від 10.03.2015, зазначено, що документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що наказом ВАТ ХСП-527 № 77-к від 24.12.1996 року було затверджено результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права робітників на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 2, в тому числі атестовано посаду електрозварника, займану позивачем, що підтверджується архівною копією вказаного наказу та архівним витягом додатку до нього, копії котрих наявні у справі. Таким чином, за результатами атестації право позивача на пільгове пенсійне забезпечення підтверджено на вказаному підприємстві з 31.07.1986 по 17.05.1999 року.

Водночас, пільговий стаж роботи позивача в Хмельницькому спеціалізованому управлінні №527 підтверджується архівними довідками К-01-31-32857-17 від 26.09.2017 року, К-01-31-32857-17 (1) від 26.09.2017 року, К-01-31-32857-17 (2) від 26.09.2017 року, К-01-31-32857-17 (3) від 26.09.2017 року, які містяться в матеріалах справи.

На підтвердження наявного трудового стажу позивачем надано також довідку від 06.10.2017 року № 4204, відповідно до якої позивач працював на комунальному підприємстві "Південно-Західні тепломережі" з 18.05.1999 року, наказ № 146-к від 17.05.1999 по 20.08.2001 року, наказ № 436-к від 20.08.2001 року, з 12.12.2001 року, наказ № 669-к від 11.12.2001 по 12.07.2005 року, наказ № 345-к від 11.07.2005 року, електрогазозварювальником, зайнятий різанням та ручним зварюванням, повний робочий день. Виконувана робота передбачена пільговим пенсійним забезпеченням за Списком №2 розділу XXXIII, позиції 33.

Разом з тим, наказами КП "Південно-Західні тепломережі" № 21 від 29.04.1995 року, № 4 від 13.01.2000 року та № 131 від 13.06.2005 року затверджено результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права робітників на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 2.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про неправомірність рішення відповідача щодо відмови позивачу в призначенні пільгової пенсії за віком згідно з пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та наявність підстав для зобов'язання відповідача призначити позивачу таку пенсію.

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення адміністративного позову та вважає, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв'язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5