Справа № 759/87/18
Суддя: Сенько М. Ф.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/87/18

пр. № 2-а/759/213/18

22 травня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Рівному Департаменту патрульної поліції Дячук Олександра Андрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 в січні 2018 року заявив позов про скасування постанови інспектора роти №1 батальйону Управліня патрульної поліції в м. Рівному Департаменту патрульної поліції Дячуком О. А. від 23 грудня 2017 року, відповідно до якої його притягнено до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, надав заяву, якою підтримує позов у повному обсязі, просив його задовольнити за підстав, зазначених у позові.

Відповідач в суд не з'явився, подали до суду відзив на позовну заяву в якому в задоволенні позову просили відмовити за безпідставністю.

Судом встановлено таке.

Інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Рівному Департаменту патрульної поліції Дячуком О.А. від 23 грудня 2017 року, за порушення вимог п. 22.5 ПДР України, винесено постанову серії АР №669030 про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП, на підставі якої правопорушника піддано штрафу в сумі 510,00 грн.

Відповідно до постанови в вину ОСОБА_1 поставлено те, що він 23 грудня 2017 р. о 20 год. 25 хв., керуючи автомобілем «MAN», р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом «Broshuis» р.н. НОМЕР_2, в м. Рівному, перевозив вантаж, що перевищує вимоги ПДР без відповідного погодження з органами Національної поліції, чим порушив вимоги п. 22.5 ПДР України.

Позивач вказує, що ПДР України за обставин викладених в спірній постанові не порушував.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи норми Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції, чинній на час скоєння порушення та прийняття спірної постанови, суд прийшов до висновку, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені відповідно до Закону № 596-УІІІ від 14.07.2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення. Вказаний ЗУ не визнаний неконституційним, а відтак, є обов'язковим до виконання, як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили.

Відповідно до ч.2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух", з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Як вбачається з позовної заяви, позивач зазначає про те, що відповідач здійснював габаритно -ваговий контроль не на стаціонарному чи пересувному пункті габаритно-вагового контролю, а тому за допомогою документального габаритно-вагового контролю в даному випадку не можливо встановити точні параметри транспортного засобу.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 (далі - Правила №30).

За приписами п.6 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

З аналізу наведених норм чинного законодавства України вбачається, що документальний габаритно-ваговий контроль здійснюється не в пунктах габаритно-вагового контролю, без здійснення зважування та шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу для визначення загальної маси транспортного засобу.

Частиною 3 ст.48 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ст.132-1). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.2, 4, 5 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Крім того, аналізуючи вищенаведені нормативно-правові акти, суд вважає, що, відповідач здійснюючи контроль за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі уповноважений проводити документальний габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та за наявності ознак відповідних порушень вправі зупиняти транспортні засоби для реалізації вказаних повноважень. В зв'язку з цим суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що відповідач в даному випадку не мав повноважень здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів.

Відтак, судом встановлено, що позивач здійснював керування автомобілем та здійснював перевезення великовагового вантажу, габарити якого перевищували за шириною 2,6 м, чим порушив п.22.5 Правил дорожнього руху, а тому його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності ст.132-1 КУпАП.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення від 23.12.2017 року складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ст.132-1 КУпАП. Судом також не встановлено порушень порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Отже, приймаючи постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування спірної постанови з огляду на її правомірність, в зв'язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 9, 76, 77, 90, 229, 241-246, 262, 293, 295 КАС України, статтями 7, 9, 152, 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП, суд, -

Вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Рівному Департаменту патрульної поліції Дячук Олександра Андрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий Сенько М.Ф.