Справа № 492/446/15-а
Суддя: Прокопенко Олександр Борисович
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

4 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 492/446/15-а

Провадження № 11-611апп18

ВеликаПалата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Прокопенка О.Б.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Золотнікова О. С., Данішевської В. І., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

перевіривши наявність підстав для прийняття до розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області (далі - управління ПФУ) про визнання неправомірним рішення про припинення пенсії та зобов'язання поновити виплату пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Уберезні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом у якому просила: визнати протиправним рішення управління ПФУ про припинення пенсії від 30 січня 2015 року № 6; зобов'язати управління ПФУ поновити виплату пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) з часу її припинення.

Постановою Арцизького районного суду Одеської області від 11 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2015 року позовні вимоги задоволено: визнано неправомірним рішення управління ПФУ від 30 січня 2015 року № 6 про припинення ОСОБА_3 пенсії за вислугу років, призначеної 5 січня 2011 року відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-XII; зобов'язано управління ПФУ поновити позивачу виплату цієї пенсії з часу її припинення - 30 січня 2015 року.

У жовтні 2015 рокууправління ПФУ звернулось до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою на вищезгадані судові рішення вважаючи їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами першої та апеляційної інстанцій у зазначених судових рішеннях неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.

До того ж управління ПФУ вважає, що судами першої та апеляційної інстанції не врахована законна та обґрунтована правова позиція, яка продиктована необхідністю додержання вимог Закону № 1788-XII, Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я», Порядку акредитації закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року № 765.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 16 березня 2016 року відкрив провадження у справі.

До набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - КАС) та припинення діяльності Вищого адміністративного суду України розгляд касаційної скарги управління ПФУ цим судом не закінчено.

На підставі підпункту 4 пункту 1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС касаційна скарга була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 7 травня 2018 року прийняв справу за позовом ОСОБА_3 до управління ПФУ про визнання неправомірним рішення про припинення пенсії та зобов'язання поновити виплату пенсії до провадження.

10 травня 2018 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду постановив ухвалу, якою передав цю справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі підпункту 8 пункту 1Розділу VII «Перехідні положення» КАС.

Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду дослідивши норми матеріального права, які застосовані судами попередніх інстанцій при розгляді цієї справи, й погодилась із висновком цих судів про те, що позивачка має право на призначення пенсії за вислугу років зважаючи на те, що аптечний кіоск фізичної особи-підприємця є закладом охорони здоров'я в розумінні нормативно-правових актів України безвідносно до наявності або відсутності акредитації закладу, а посада позивачки віднесена до тих посад, які дають право на призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах.

При цьому протилежний підхід до вирішення цієї категорії спорів викладений у правовому висновку Верховного Суду України у справі № 21-241а13 від 17 вересня 2013 року, в якому наголошується, що до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховується, зокрема, робота на посадах провізорів, фармацевтів у аптеках, які офіційно набули статусу закладу охорони здоров'я на підставі державної акредитації.

Зазначене, на думку колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, свідчить про те, що справу необхідно передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно підпункту 8 пункту 1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати (об'єднаної палати), передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія або палата (об'єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

З урахуванням наведеного, Велика Палата Верховного Суду приймає справу до розгляду.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 345 КАС суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Матеріали справи не містять клопотань від учасників справи про розгляд касаційної скарги за їх участю, тому справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження у строк, визначений статтею 342 КАС, за наявними в ній матеріалами без виклику учасників справи.

Водночас суд вважає за необхідне поінформувати учасників справи щодо вчинення процесуальних дій стосовно розгляду їх справи в порядку письмового провадження шляхом надіслання копій цієї ухвали.

Керуючись статтею 345, підпунктом 8 пункту 1Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

1. Прийняти до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справу за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області про визнання неправомірним рішення про припинення пенсії та зобов'язання поновити виплату пенсії.

2. Призначити справу до касаційного розгляду Великою Палатою Верховного Суду на 22 серпня 2018 року в порядку письмового провадження без виклику учасників справи приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

3. Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. Б. Прокопенко
Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко
С. В. Бакуліна Н. П. Лященко
В. В. Британчук Л. І. Рогач
Д. А. Гудима І. В. Саприкіна
О. С. Золотніков О. М. Ситнік
В. І. Данішевська О. С. Ткачук
О. Р. Кібенко В. Ю. Уркевич
В. С. Князєв О. Г. Яновська