Справа № 639/2469/17
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 р. м. ХарківСправа № 639/2469/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

колегія суддів у складі:

головуючого судді: Спаскіна О.А.

суддів: Любчич Л.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О., Медяник А.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника апелянта ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича фірма "ХАРНЕТКАМ" на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.06.2017, (суддя Гаврилюк С.М., вул. Полтавський шлях, 45, м. Харків, Харківська,,61052, повний текст складено 16.06.17) по справі № 639/2469/17

за позовом ОСОБА_4

до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова

про визнання незаконною відмови суб`єкта владних повноважень зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 04.01.1988 по 08.01.1997, поновлення виплати пільгової пенсії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі-позивач) звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з адміністративним позовом, в якому просила визнати відмову УПФУ в Жовтневому районі м.Харкова у зарахуванні їй стажу роботи з 04.01.1988 по 08.01.2007 - 7 років 3 місяці 1 день до Списку №1, включенні його до стажу роботи та нарахуванні і поновлені виплати пенсії незаконною; зобов'язати УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова зарахувати їй стаж роботи з 04.01.1988 по 08.01.1997 - 7 років 3 місяці 1 день до Списку №1, включити його до стажу її роботи та нарахувати з 30.09.2009 і виплатити пенсію з моменту припинення - 01 жовтня 2010 року.

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.06.2017 р. адміністративний позов ОСОБА_4 до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання незаконною відмову субєкта владних повноважень зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 04.01.1988 по 08.01.1997, поновлення виплати пільгової пенсіїї та зобовязання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова щодо відмови зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи ОСОБА_4 з 04.01.1988 по 08.01.1997, поновлення виплати пільгової пенсії - протиправними.

Зобов'язано Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова розглянути заяву в інтересах ОСОБА_4 про зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи ОСОБА_4 з 04.01.1988 по 08.01.1997, поновлення виплати пільгової пенсії з прийняттям рішення за результатами її розгляду про поновлення виплати ОСОБА_4 пільгової пенсії з 01.10.2010 за Списком № 1 згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ТОВ ВФ «Харнеткам» подало апеляційну скаргу, в якій, скаржник просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначену постанову суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно зясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача у письмовому відзиві на апеляційну скаргу ТОВ ВФ «Харнеткам» підтримав в повному обсязі та просив скасувати спірне судове рішення.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

Враховуючи, що апелянт оскаржує постанову суду першої інстанції лише в частині задоволення позовних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, в межах розгляду даної апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 31.03.2009 року ОСОБА_4 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно із Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за наявності страхового стажу 17 років 3 місяці 21 день, в тому числі пільгового стажу роботи за Списком №1 9 років 0 місяців 5 днів.

Рішенням УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова від 17.09.2010 виплату пенсії ОСОБА_4 по списку №1 з 01.10.2010 припинено.

Відповідно до листа Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації від 22.06.2012 р. № 01-39/12/4255 поновити ОСОБА_4 виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 неможливо, оскільки з наданих ТОВ ВФ «Харнеткам» довідок від 09.11.2011 р. № 53, від 09.11.2011 р. №51, від 09.11.2011 р. № 50 (замість відкликаних) не вбачається кількість робочих днів, що підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком № 1 та у цих довідках зазначено, що відсутня атестація робочих місць. Також у листі вказується, що управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова було запропоновано ТОВ «Харнеткам» надати довідки про підтвердження пільгового стажу роботи ОСОБА_4, що відповідають чинному законодавству і, що на теперішній час, зазначені довідки підприємством не надані. Одночасно повідомляється, що для захисту своїх інтересів ОСОБА_4 може звернутися до суду.

У жовтні 2012 р. ОСОБА_4 звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова із позовом до ТОВ ВФ «Харнеткам», просила суд зобовязати ТОВ ВФ «Харнеткам» видати їй згідно із діючим законодавством довідки, що підтверджують її пільгову роботу на даному підприємстві за Списком № 1, виробництв, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 лютого 2014 р. позов ОСОБА_4 задоволено та зобовязано ТОВ ВФ «Харнеткам» видати довідки що підтверджують пільгову роботу ОСОБА_4 на даному підприємстві за Списком № 1.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 13 травня 2014 р. апеляційну скаргу ТОВ ВФ «Харнеткам» задоволено частково. Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 лютого 2014 року скасовано. Позов ОСОБА_4 до ТОВ ВФ «Харнеткам», третя особа - управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова про зобовязання видати довідки, що підтверджують пільгову роботу - задоволено частково та зобовязано ТОВ ВФ «Харнеткам» видати ОСОБА_4 довідки про її роботу на даному підприємстві, із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади - часу роботи і розміру заробітної плати. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Колегія суддів у зазначеному судовому рішенні вказала, що власник або уповноважений ним орган не має права встановлювати факт наявності пільгової роботи працівника на підприємстві, а лише зобовязаний видати довідки відповідно до ст. 49 КЗпП України. Питання щодо наявності пільгового стажу та призначення відповідної пенсії вирішується органами Пенсійного фонду України.

06 березня 2015 р. ОСОБА_4 подала до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова отриману від ТОВ ВФ «Харнеткам» довідку № 40 від 30.10.2014 р., та копії довідок № 8 від 05.02.2015 р., № 9 від 05.02.2015 р., № 10 від 05.02.2015 р.., що надійшли їй із Жовтневого ВДВС Харківського МУЮ.

Як зазначено, крім іншого, у листі управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова від 17.03.2015 р. № 38/М-10/31 на звернення ОСОБА_4 від 06.03.2015 р., призначення пенсії провадиться тільки на підставі оригіналів документів, тому, провести розрахунок та поновити ОСОБА_4 виплату пільгової пенсії на підставі наданих копій довідок, а також у разі надання оригіналів цих довідок, виданих ТОВ ВФ «Харнеткам» № 8 від 05.02.2015 р., № 9 від 05.02.2015 р., № 10 від 05.02.2015 р. та оригіналу довідки № 40 від 30.10.2014 р., не має можливості оскільки вони оформлені не за встановленою формою та в них відсутні підстави для їх видачі, і що ці довідки не несуть інформації підтверджуючу право на пільгову пенсію.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 грудня 2015 р. визнано неправомірною бездіяльність Жовтневого ВДВС Харківського МУЮ щодо виконання рішення суду за виконавчим листом № 2012/8853/2012 виданим Жовтневим районним судом м. Харкова 14.07.2014 р. про зобовязання ТОВ ВФ «Харнеткам» видати ОСОБА_4 довідки про її роботу на даному підприємстві, із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Зобовязано Жовтневий ВДВС ХМУЮ відновити виконавче провадження з виконання рішення за виконавчим листом № 2012/8853/2012, виданим Жовтневим районним судом м. Харкова 14.07.2014 р. про зобовязання ТОВ ВФ «Харнеткам» видати ОСОБА_4 довідки про її роботу на даному підприємстві, із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 січня 2016 р. заяву державного виконавця ВДВС ХМУЮ про видачу дубліката виконавчого листа задоволено. Видано дублікат виконавчого листа 2012/8853/2012 по справі за позовом ОСОБА_4 до ТОВ ВФ «Харнеткам», третя особа - управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова про зобовязання видати довідки, що підтверджують пільговий стаж, відповідно до рішення апеляційного суду Харківської області від 13 травня 2014 р.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2016 р. в задоволенні адміністративного позову ТОВ ВФ «Харнеткам» до Жовтневого ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області, третя особа - ОСОБА_4 про визнання незаконною та скасування постанови - відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017р. апеляційну скаргу ТОВ ВФ «Харнеткам» задоволено. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2016 р. по справі № 820/5583/16 скасовано. Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ТОВ ВФ «Харнеткам» до Жовтневого ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області, третя особа ОСОБА_4 про визнання незаконною та скасування постанови - задоволено. Визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця Жовтневого ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області від 27.09.2016 р. про накладення штрафу на ТОВ ВФ «Харнеткам» у розмірі 1020,00 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин у виконавчому провадженні № 45184734 з виконання виконавчого листа по справі № 2012/8853/2012, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова 26.02.2016 р.

Харківський апеляційний адміністративний суд, скасовуючи постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2016 р. зазначив, що ТОВ ВФ «Харнеткам» повністю добровільно виконало рішення Апеляційного суду Харківської області від 13 лютого 2014 р. у спосіб та в порядок встановлений виконавчим документом.

10 березня 2017 р. представником позивача до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова було подано заяву, відповідно до якої представник позивача просив зарахувати стаж роботи ОСОБА_4 з 04.01.1988 р. по 08.01.1997 р. до Списку № 1 - 07 років 03 місяці 1 день, включити пільговий стаж роботи ОСОБА_4 за Списком № 1 - 07 років 03 місяці 1 день до загального стажу та нарахувати і виплатити їй пенсію з дня її припинення - 01.10.2010 р.

Листом від 22.03.2017 р. № 21/Ж-10/31 управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова повідомило представника позивача про неможливість зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи ОСОБА_4 з 04.01.1988 р. по 08.01.1997 р. та поновити їй виплату пенсії на підставі наданих довідок, виданих ТОВ ВФ «Харнеткам» №5 від 29.02.2016 р., № 6 від 29.02.2016 р., № 7 від 29.02.2016 р., оскільки вони оформлені не за встановленою формою та в них відсутні підстави для їх видачі.

З такими діями відповідача позивач та його представник не погоджуються, у зв'язку з чим 24.04.2017 року звернулись до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги щодо визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова щодо відмови зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи ОСОБА_4 з 04.01.1988 по 08.01.1997, поновлення виплати пільгової пенсії є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню. Також, з метою повного захисту прав позивача в спірних відносинах суд першої інстанції, вийшов за межі позовних вимог та зобов'язав відповідача розглянути заяву в інтересах ОСОБА_4 про зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 04.01.1988 по 08.01.1997, поновлення виплати пільгової пенсії з прийняттям рішення за результатами її розгляду про поновлення виплати ОСОБА_4 пільгової пенсії з 01.10.2010 за Списком № 1 згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Колегія суддів частково не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальник безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду : непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до п. 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державі пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють і підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. І запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійної віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпеченні забезпечення» особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючи законодавством.

Як передбачено ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлена раніше діючим законодавством.

На підставі п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і і результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам інших виробництв, професій та посад дострокові пенсії залежно від умов праці (але не раніш як після досягнення 55 рою чоловіками і 50 років жінками) можуть встановлюватися за результатами атестації робочих місць за рахунок коштів підприємств та організацій, призначених на оплату праці, які перераховуються до Пенсійного фонд України на виплату пенсій до досягнення працівником пенсійного віку, передбаченого ст. 12 цього Закону. Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається ст. 100 даного Закону.

Проведення атестації робочих місць за списками № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад показників було передбачено також положеннями ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року.

Пунктом 7 постанови № 22-1 Правління Пенсійного фонду України від 25.11.05 року Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування визначений вичерпний перелік документів, які подаються для оформлення пенсії.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 .

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку, а відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383(зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінюватись докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2014 року у справі № 21-307а14.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці було затверджено постановою Кабінету Міністрів України лише 01.08.1992 року, а отже роботи, професії та посади, передбачені зазначеними списками, за період до 01.08.1992 року мають бути враховані призначенні пільгових пенсі без результатів атестації робочих місць.

Згідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.93 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за № 110 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документ виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про період роботи. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або правонаступників.

Пунктами 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністр України № 637 від 12.08.1993 року встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а такс архівними установами. У разі і коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що довідки мають надаватися у разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про роботу особи у спірний період, що визначає її право на пільгову пенсію.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 з 04.01.1988 по 08.01.1997 працювала ливарником пластмас на полімерній дільниці на ТОВ ВФ «ХАРНЕТКАМ», вищезазначений період підтверджується копією трудової книжки (а.с. 21-24), копією наказу № 381-к від 30.12.1987 (а.с.31).

Відповідно до довідки № 34 від 09.06.2009 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_4 працювала повний робочий день в ТОВ ВФ «ХАРНЕТКАМ» за період з 04.01.1988 (пр. 381-к від 30.12.1987) по 08.01.1997 (пр. 1-к від 08.01.1997), ливарник пластмас, що передбачено Списком №1 розділу 8 підрозділу Б код КП 1080Б000-17541 підстава Постанова від 11.03.1994 №162 про затвердження списків виробництв, робот професій, посад та показників, які надають право на пільгове пенсійне забезпечення за період з 1988 по 1997 (а.с.26).

Таким чином, професія позивача входить до Списку № 1 та дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Що стосується надання позивачем відомостей про атестацію робочих місць, колегія суддів зазначає наступне.

Позивач має стаж роботи ливарника пластмас з 04.01.1988 по 08.01.1997.

Оскільки постанова Кабінету Міністрів України № 442 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» набрала чинності з 01.08.1992 року, то відсутність атестації за період з 04.01.1988 до 01.08.1992р. не може бути перепоною для зарахування цього періоду в пільговий стаж роботи.

Також позивачем надано наказ директора №226 від 05.11.1992 «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці», яким затверджена комісія для проведення атестації робочих місць за умовами праці у відповідності із затвердженими Порядком та методичними рекомендаціями затвердженими Мінпраці та МОЗ в термін з 01.12.1992 по 01.03.1993 та свідчить про те, що атестація робочих місць на підприємстві проводилась.

Крім того матеріали справи містять наказ №44 від 01.03.1993, з якого вбачається, що атестаційною комісією виявлено та підтверджено право робітників по результатам робочих місць на пільгове забезпечення з важкими умовами праці по списку №1, зокрема ливарник пластмас дільниця полімерів (а.с. 29-30).

Поміж іншого відповідно до довідки №22 від 24.06.2009 ОСОБА_4 працювала з 04.01.1988 по 08.01.1997 у виробничій фірмі «ХАРНЕТКАМ» за списком №1 на дільниці виробництва полімерів в якості ливарника пластмаси - 5-ти денний робочий тиждень, простоїв підприємства не було, відпусток за власний рахунок не було (а.с. 32).

Отже колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджується пільговий стаж роботи позивача за період роботи з 04.01.1988 по 08.01.1997, а отже на момент звернення з заявою до відповідача у позивача виникло право на поновлення виплати пільгової пенсії.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивач, надавши письмові докази, що були предметом дослідження при розгляді справи судом першої інстанції, виконав вимоги ч.1 ст. 77 КАС України.

Натомість, відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 77 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості власних дій, що є предметом оскарження позивачем.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що рішення Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова щодо відмови зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи ОСОБА_4 з 04.01.1988 по 08.01.1997 та поновити виплати пільгової пенсії є протиправним.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про застосування в даному випадку положень ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України та обрання способу захисту прав позивача відмінного, від зазначеного безпосередньо у позовних вимогах, а саме шляхом зобов'язання Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова розглянути заяву в інтересах ОСОБА_4 про зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 04.01.1988 по 08.01.1997, поновлення виплати пільгової пенсії.

Щодо рішення суду першої інстанції в частині зобов'язання Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова прийняти рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 про зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 04.01.1988р. по 08.01.1997р., поновлення виплати пільгової пенсії з 01.10.2010р. за Списком №1 згідно з Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" судова колегія зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи із змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративних судів, останній не може підміняти орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року за № 13 викладено позицію щодо неможливості суду підміняти собою органи владних повноважень, згідно якої суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Як зазначено Європейським судом з прав людини у справах: Кумпене і Мазере проти Румунії від 17.12.2004 року, Фадєєва проти Росії від 09.06.2005 року завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи и державної влади.

Отже, судова колегія зазначає, що рішення суду першої інстанції в частині зобов'язання Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова прийняти рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 про зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 04.01.1988р. по 08.01.1997р., поновлення виплати пільгової пенсії з 01.10.2010р. за Списком №1 згідно з Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є формою втручання в дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції частково не відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому наявні підстави для її часткового скасування.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

Згідно ст.315 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції може своєю постановою скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що при її прийнятті суд першої інстанції неповно з'ясовано судом обставин, що мають значення для справи, що привело до частково неправильного вирішення справи, а тому постанова суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича фірма " ХАРНЕТКАМ" на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.06.2017р. по справі № 639/2469/17 задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.06.2017р. по справі № 639/2469/17 скасувати в частині зобов'язання Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова прийняти рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 про зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 04.01.1988р. по 08.01.1997р., поновлення виплати пільгової пенсії з 01.10.2010р. за Списком №1 згідно з Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В іншій частині постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.06.2017р. по справі № 639/2469/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_5
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_6 ОСОБА_7

Повний текст постанови складено та підписано 01.06.2018 р.