Справа № 813/1264/18
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа№813/1264/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Ванчак М.Л.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Перхач С.М.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (79005, м.Львів, вул.Архипенка, 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м.Львів, вул.Митрополта Андрея, 10), із вимогами:

-зобов'язати Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції підготувати необхідні документи та направити їх у порядку, встановленому законодавством України до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років;

-зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з дати його звернення, тобто з 06.03.2018 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач 1 незаконно відмовив ОСОБА_1 у направленні документів до органів Пенсійного фонду України для призначення позивачу пенсії за вислугу років, пославшись на те, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, незалежно від віку, якщо при звільненні зі служби, зокрема, з 01.10.2017 року по 30.09.2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та шість місяців і більше. Вважаючи в такий спосіб свої права порушеними, позивач звернувся до суду з означеним позовом.

Ухвалою суду від 11.04.2018 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

Відповідач 2 надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що вимоги до Пенсійного фонду є передчасними, позаяк жодних рішень про відмову у призначенні ГУПФ України у Львівській області пенсії позивачу не приймалося, процедура оскарження якого передбачає наслідком зобов'язання здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та у відповіді на відзив.

Відповідач 1 явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву до суду також не подав.

Розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом із матеріалів справи встановлено, що з 15.11.1995 року до 25.06.1997 року ОСОБА_1 проходив службу у Збройних Силах України та був звільнений у запас. 12.08.1998 року позивач прийнятий на службу в органи Державної кримінально-виконавчої служби України, а саме - до Державної установи «Львівська виправна колонія (№48)», де проходив службу до 20.02.2018 року. Відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», згідно з п.1 п.п.4 ст.77 (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) і на підставі наказу №14/ОС/ВП-18 майора внутрішньої служби ОСОБА_1, чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки Державної установи «Львівська виправна колонія (№48)» з 20.02.2018 року було звільнено у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік). Вислуга років позивача на день звільнення у календарному обчисленні становить 21 рік 01 місяць 18 днів, у пільговому обчисленні - 27 років 07 місяців 20 днів.

22.02.2018 року Державна установа «Львівська виправна колонія (№48)» звернулась із поданням та необхідними документами до відповідача 2 про направлення матеріалів щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років до відповідного підрозділу ПФУ. Листом відповідача 1 від 01.03.2018 року №4/106 повідомлено ОСОБА_1, що матеріали щодо призначення йому пенсії були залишені без розгляду, у зв'язку із відсутністю необхідної вислуги років.

06.03.2018 року позивач звернувся із заявою та документами до ГУПФ України у Львівській області для призначення (перерахунку пенсії) йому пенсії.

Листом УПФ України у Львівській області від 30.03.2018 року №1353/П-20/07.05-06 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років та повернуто усі подані документи з посиланням на відсутність необхідної вислуги років на день звільнення.

Позивач вважає такі відмови відповідача 1 в направленні відповідних документів (подання про призначення пенсії) до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії за вислугу років порушенням його права, що слугувало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

У відповідності до вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту «б» статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п'ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Частиною першою статті 2 вказаного Закону встановлено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Згідно ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше; 3 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2018 року по ЗО вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Стаття 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» встановлює види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.

Також, положення статті 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» визначають, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Тобто, законодавець чітко встановлює можливість призначення пенсії за вислугу років, із зарахуванням в її період вислуги років на пільгових умовах.

Постанова Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», встановлює, що до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

До вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за сорок днів: час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби (підпункт «г» пункту 3).

З вказаної Постанови слідує, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується пільговий стаж роботи на встановлених цим Порядком посадах.

Згідно ч.4 ст.23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів.

Таким чином, з аналізу викладених положень наведеного Порядку та Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» вбачається, що пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських».

Відтак, положення усіх зазначених вище нормативно-правових актів не ставлять в залежність набуття права на пенсію за вислугою років від наявності відповідної кількості виключно календарної вислуги та не встановлюють те, що вислугу років у пільговому обрахуванні не можуть зараховувати до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії.

З огляду на викладене, суд вважає, що посилання відповідача 1 на відсутність підстав для звернення до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для розгляду питання про призначення позивачу пенсії за вислугу років є безпідставним і не ґрунтується на вимогах закону.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий адміністративний Суд України, яка викладена в ухвалах від 05.11.2015 року у справі К/800/46432/14 та від 21.03.2017 року у справі №345/3710/126-а.

Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 року за №135/13402 встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Згідно з пунктом 12 вказаного Порядку уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Водночас, протиправним і безпідставним є не надіслання відповідних документів (подання про призначення пенсії) до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії за вислугу років, оскільки до компетенції останнього не належить питання призначення чи перерахунку пенсій.

Суд зазначає, що на момент розгляду адміністративної справи обов'язку, визначеного приписами Порядку щодо оформлення всіх необхідних документів і направлення відповідного подання про призначення пенсії позивачу, відповідачем 1 не виконано.

Враховуючи наведене, суд вважає за доцільне зобов'язати Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області матеріали відносно ОСОБА_1 для розгляду питання щодо призначення йому пенсії за вислугою років.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з дати його звернення, тобто з 06.03.2018 року, то суд зазначає, що така вимога є передчасною, оскільки відповідачем 1 не підготовлено і не направлено належних документів відповідачу 2 для призначення Павлишину В.М. пенсії за вислугу років.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа,

Згідно ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову та приписи ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати в сумі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов'язання до вчинення дій задоволити частково.

Зобов'язати Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції підготувати необхідні документи та направити їх у порядку, встановленому законодавством України до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

У задоволенні позовної вимоги про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з дати його звернення, тобто з 06.03.2018 року відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (м.Львів, вул.Архипенка, 1, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; РНОКПП: НОМЕР_1) судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сподарик Н.І.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 11 червня 2018 року.