Справа № 265/118/18
Суддя: Щербіна А. В.
Дата ухвалення: 2018-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/118/18
Провадження №2-а/265/118/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Щербіна А.В., за участю секретаря судового засідання Себко Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВБДР УПП в м.Маріуполі, начальника Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, визнання протиправним та скасування рішення начальника Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Донецькій області,

В С Т А Н О В И В:

04 січня 2018 року позивач ОСОБА_1, в особі адвоката ОСОБА_2, звернулася до суду із адміністративним позовом до інспектора ВБДР УПП в м.Маріуполі, начальника Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, визнання протиправним та скасування рішення начальника Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Донецькій області. В обґрунтування позовних вимог зокрема зазначила, що постановою інспектора ВБДР УПП в м.Маріуполі ст.лейтенанта поліції ОСОБА_3 серія АР №877359 від 30.11.2017 р. до неї, ОСОБА_1, було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Як вбачається з даної постанови, підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності стало порушення п.16.4 Правил дорожнього руху, яке виражалося у виїзді на перехрестя на дозвільний сигнал світлофору де був затор та в зупиненні на перехресті, внаслідок чого створилася перешкода для руху інших транспортних засобів.

З даною постановою ОСОБА_1 не погодилася та 06.12.2017 р. на підставі п.3 ч.1 ст.288 КУпАП оскаржила її до начальника Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Донецької області молодшого лейтенанту поліції ОСОБА_4 За результатом розгляду даної скарги керівником Управління патрульної поліції в м.Маріуполі ОСОБА_4 15.12.2017 р. прийнято рішення про залишення без змін оскаржуваної постанови, а скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Дане рішення ОСОБА_1 отримала поштою 22.12.2017 р. і тільки з цієї дати їй стало відомо про результати розгляду її скарги.

З постановою інспектора про притягнення до адміністративної відповідальності та рішенням начальника управління патрульної поліції ОСОБА_1 не згодна, з наступних підстав.

Вказувала, що дійсно переїжджала перехрестя між вул.Артема та вул.Шевченко у м. Маріуполі 30.11.2017 р. у вказаний в постанові час, але під час переїзду вказаного перехрестя Правил дорожнього руху не порушувала і була зупинена інспектором поліції не безпосередньо під час вчинення даного правопорушення на перехресті, а коли ОСОБА_1 вже проїхала його та рушила по вул.Шевченко в напрямку пост моста, який веде до прохідних комбінату Азовсталь. Будь-яких доказів того, що вона порушила вимоги п.16.4 Правил дорожнього руху інспектор поліції не надав.

Фактично ніякого розгляду справи про адміністративне правопорушення не відбувалося, а Позивачці прямо на дорозі біля зупиненої машини була виписана оскаржувана постанова, що виключало будь-яку можливість для неї реально реалізувати її права, передбачені ст.268 КУпАП, такі як знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача.

Також зазначала, що в оскаржуваній постанови відсутній її розпис про вручення. Отже, звідки інспектор взяв, що ОСОБА_1 вчинила саме таке адміністративне правопорушення, яке вказано у постанові незрозуміло. В той час як ОСОБА_1 даний факт заперечує. Тому незрозуміло, на підставі яких саме доказів начальник Управління патрульної поліції в м.Маріуполі ОСОБА_4 прийшов до висновків про те, що ОСОБА_1 було ознайомлено зі ст. 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що інспектор вивчав всі обставини, які підлягають з'ясуванню під час розгляду адміністративної справи, як це передбачено ст.280 КУпАП. а також, що інспектором оцінювалися докази, та які саме докази.

Що ж стосується суті начебто вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, то вона виїхала на вільне перехрестя рухаючись з боку пр.Металургів. Отже, ніякого затору на перехресті не було. На перехресті вона повертала на ліво і виїхала на перехрестя на зелене світло світлофору, який дозволяв їй проїзд через перехрестя. Коли ОСОБА_1 вже виїхала на перехрестя та знаходилася на ньому, на перехрестя в попутному напрямку виїхав трамвай, який повертав направо. Відповідно до п.16.6 ПДР ОСОБА_1 надала перевагу трамваю для чого вона зупинилась.

Після того, як ОСОБА_1 надавши перевагу трамваю пропустила його, то змінилося світло на світлофорі і на перехрестя стали виїжджати транспортні засоби не надавши перевагу автомобілю ОСОБА_1, яка ще не закінчила переїзд перехрестя. Оскільки транспортні засоби, що рухалися через перехрестя, перешкоджали проїзду і можливості рухатися не було під загрозою ДТП, ОСОБА_1 виконала вимоги п.12.3 ПДР, зупинивши свій транспортний засіб. Після того, як транспорт проїхав через перехрестя, ОСОБА_1 закінчила рух через перехрестя. Весь цей час на перехресті ніяких працівників дорожньої поліції не було і вони автомобіль ОСОБА_1 не зупиняли. Після того, як ОСОБА_1 переїхала через перехрестя і повернула направо, вона виїхала з перехрестя. І вже коли вона проїхала перехрестя та поїхала далі, то була зупинена інспектором поліції в тому місці, де ніякого правопорушення не вчиняла.

Посилаючись, на ст.ст.159 - 160, 245 КАС України, ч.4 ст.288 КУпАП, ст.55 Конституції України, просила суд: 1) визнати протиправною та скасувати постанову серія АР №877359 від 30.11.2017 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП; 2) визнати протиправним та скасувати рішення начальника Управління патрульної поліції в м.Маріуполі ОСОБА_4 від 15.12.2017 р. про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 від 06.12.2017 р. про скасування постанови серія АР №877359 від 30.11.2017 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідачі інспектор поліції ОСОБА_3 та начальник Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Донецькій області ОСОБА_4 відзовів на позовну заяву до суду не подали.

В судове засідання, Позивач та її представник адвокат ОСОБА_2 не зявилися.

Інспектор поліції ОСОБА_3 та начальник УПП в м.Маріуполі Донецької області ОСОБА_4, в судове засідання також не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу. А також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення даної справи.

Судом встановлено, що відповідно до постанови АР №877359 від 30.11.2017 року, складеної інспектором поліції ОСОБА_3, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., оскільки остання, 30.11.2017 року у м.Маріуполі на перехресті вул.Шевченко та вул.Куїджи, здійснила виїзд на перехрестя на дозволений сигнал світлофору, де був затор та зупинилася і створила перешкоду для руху інших транспортних засобів, чим порушила п.16.3. ПДР України.

Частина 2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пункт 16.3. Правил дорожнього руху, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 передбачає, що у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Частина ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, суду не надано будь-яких доказів на підтвердження факту того, що 30.11.2017 року у м.Маріуполі на перехресті вул.Шевченко та вул.Куїджи, ОСОБА_1 порушила п.16.3. Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, суд вважає, що відповідачем інспектором поліції ОСОБА_3 не надано переконливих доказів того, що в діях ОСОБА_1 був склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Частина 1 ст.90 КАС України передбачає, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Пункт 1 ч.1 ст.247 КУпАП передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною та скасування постанову серія АР №877359 від 30.11.2017 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

В той же час, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення начальника Управління патрульної поліції в м.Маріуполі ОСОБА_4 від 15.12.2017 р. про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 від 06.12.2017 р. про скасування постанови серія АР №877359 від 30.11.2017 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП задоволенню не підлягають, оскільки суду не надано доказів того, що начальником Управління патрульної поліції в м.Маріуполі ОСОБА_4 приймалося рішення відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП.

Так, з листа Управління патрульної поліції в Донецькій області від 15.12.2017 року №Г-1063/41/37/01-2017 вбачається, що він є відповіддю на звернення ОСОБА_1 від 06.12.2017 р., а не рішенням по скарзі останньої, поданої відповідно до глави 24 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.122 ч.1, 247, 251, 252, 254, 256, 258, 280, 285, 287, 288, 289 КУпАП, ст.ст.6, 8, 9, 72, 73, 77, 90, 242 246, 250, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора ВБДР УПП в м.Маріуполі, начальника Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, визнання протиправним та скасування рішення начальника Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Донецькій області задовольнити частково.

2. Скасувати постанову серія АР №877359 від 30.11.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

3. Це рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарги подається учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст цього рішення складено 02.06.2018 року.

Суддя А.В. Щербіна