Справа № 815/3137/17
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2018-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3137/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Марина П.П.,

секретаря судового засідання Станкової О.Ф.

за участю сторін:

від позивача - Батранюк О.В. (за довіреністю);

від відповідача - Караханян А.М. (за довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові Бізнес Погляди» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нові Бізнес Погляди»» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22.02.2017 року №, яким застосовано штрафні санкції у сумі 340 грн. за платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб, №, яким застосовано штрафні санкції у сумі 586 485,55 грн. за платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб, №, яким зменшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб у розмірі 212 611,72 грн., №, яким нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства у розмірі 680 грн., №, яким нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства у розмірі 1 639 449,20 грн., від 08.06.2017 року №001285, яким нарахований податок на додану вартість в сумі 4 329 889,00 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2 164 945,00 грн., №001289, яким яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 22 444 990,00 грн. - декларація № від 11.03.2016 року за 2015 рік, у розмірі 23 806 747,00 грн. декларація № від року за 1 квартал 2016 року; у розмірі 24173 820,00 грн. декларація № від 09.08.2016 року за 1-2 квартали 2016 року, у розмірі 31 874 622,00 грн. декларація № від 07.11.2016 року за 1-3 квартали 2016 року, які прийнято на підставі акту «Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові Бізнес Погляди» з питань дотримання вимог податкового законодавства та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 30.09.2016 року, валютного законодавства та оподаткування у сфері ЗЕД за період з 01.09.2015 року по 30.09.2016 року» від 01.02.2017 року №26/15-32-14-09/34980457 та рішення про результатаи розгляду скарги від 18.05.2017 року №10469/6/99-99-11-01-01-25.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що висновки про порушення, які наведені на арк.154-156 Акту перевірки були зроблені з урахуванням суб'єктивної думки перевіряючих, а в результаті досудового адміністративного оскарження відповідачем прийняті доводи ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ», частково скасовані податкові повідомлення-рішення № від 22.02.2017 року та № від 22.02.2017 року та замість них прийняті нові податкові повідомлення-рішення №001285 від 08.06.2017 року та №001289 від 08.06.2017 року. З висновками Акту перевірки №26/15-33-1409/34980457 та прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями позивач не погоджується з огляду на їх необ'єктивність і необгрунтованість, оскільки вони суперечать діючому законодавству України. Так, контрагенти, з якими ТОВ «Нові Бізнес Погляди» мало господарські відносини і які поставлені під сумнів під час перевірки - ТОВ «НЕВА ТРАНС» (), ТОВ «Укрлайнгруп» (код 39336113), ПП «НЕГА НОВА ДИЗАЙН» (код 36417220), є самостійними суб'єктами господарювання та несуть особисту відповідальність перед третіми особами за результати своєї господарської діяльності, під час укладення господарських договорів вбачалось, що вони не припинені, кожен має індивідуальний податковий номер, що давало всі підстави вважати їх благонадійними контрагентами. Відповідно інформації з офіційного сайту ДФС України, станом на 11.09.2017 щодо платника податків ТОВ «УКРЛАЙНГРУП» наявна інформація: «ПЕРЕБУВАЄ НА ОБЛІКУ В ОРГАНАХ ДОХОДІВ ТА ЗБОРІВ», станом на 13.09.2017 платник податків не має податкового боргу. До того ж, ТОВ «УКРЛАЙНГРУП» на теперішній час не перебуває в процесі припинення та є зареєстрованим в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі ЄДР), про що можливо отримати відповідний витяг. Так, згідно реєстраційної інформації, ТОВ «УКРЛАЙНГРУП» може надавати послуги згідно коду КВЕД 62.02 Консультування з питань інформатизації; коду КВЕД 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; коду КВЕД 73.20 Дослідження кон'юнктури ринку та виявлення громадської думки, тобто, перелік надаваних послуг згідно умов договору на надання інформаційно-консультаційних послуг від 01.07.2015 року цілком відповідає видам діяльності, які зазначені в реєстраційній карті суб'єкта господарювання. В Акті перевірки доводи ДФС України про завищення ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» податкового кредиту, отриманого від його ТОВ «УКРЛАЙНГРУП» всього у сумі 26 666,0 гри., у тому числі за період липень-серпень 2015 року, та про відсутність належних доказів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій по договору на надання інформаційно-консультаційних послуг від 01.07.2015 року, носять суб'єктивний та оціночний характер і не підтверджені належними допустимими доказами. Сам договір між сторонами не визнаний судом недійсним, а тому у представників ДФС України не має правових підстав зазначати в Акті перевірки свої доводи та міркування з приводу реальності чи нереальності укладених договорів, без посилання на конкретні документи, які підтверджують та фіксують факт порушення. Між ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» та ПП «НЕГА НОВА ДИЗАЙН» був укладений Договір на організацію виконання будівельно-монтажних робіт № 07/04/16 від 07.04.2016 року, предметом якого є виконання, здійснення контролю такого виконання та здача Замовнику в установлений Договором строк закінчені, монтажні та оздоблювальні роботи. Вартість виконання робіт - 8 231 968,88 грн. (у т.ч. ПДВ 1 371 994,81 грн.). У Додатку № 1 визначено перелік відповідних будівельно-монтажних робіт, а після виконання комплексу робіт, між ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» та ПП «НЕГА НОВА ДИЗАЙН» були підписані акти виконаних робіт, що свідчить про виконання сторонами взятих на себе зобов'язань в повному обсязі. Позивач зауважує, що роботи з облаштування дитячого розважального центру "Леопарк ™" були виконані в повному обсязі, оскільки в протилежному випадку центр не зміг би функціонувати. Натомість, в Акті перевірки поставлено під сумнів те, що роботи взагалі були виконані, бо «у зв'язку з великою площею розважального центру перевірити де саме (у якому місці) та наглядно побачити результати проведених робіт не уявляється можливим», та інші підстави (арк.145-146 Акту перевірки), що відобразилось у п. 2 Висновку Акту перевірки - «встановлено заниження ПДВ....» і призвело до прийняття рішення про донарахування ПДВ, зокрема, за період квітень-травень в сумі 343 541 грн. ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» не погоджується із зазначеними доводами Акту перевірки, оскільки для включення податку на додану вартість до складу податкового кредиту має враховуватись реальний факт виконаних робіт (наданих послуг) та використання їх у власній діяльності, а позивач не несе відповідальності за облікову політику ПІ «НЕГА НОВА ДИЗАЙН» та ПП «ЛІДЕР СЕРВІС ГРУП», оскільки закон не ставить у залежність від сплати податків, ведення податкового та бухгалтерського обліку, складання звітності контрагентами із правом на одержання податкового кредиту безпосередньо ними. Таким чином, враховуючи, що здійснення господарських операцій між ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» та ПП «НЕГА НОВА ДИЗАЙН» підтверджено первинними бухгалтерськими документами, сторони цих господарських операцій на момент здійснення цих операцій (квітень, травень 2016 року) були належним чином зареєстровані як суб'єкти господарської діяльності та як платники податку на додану вартість, та з урахуванням вимог ст. 198 Податкового кодексу України, ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» наполягає на відсутності правових підстав для донарахування податку на додану вартість сумі 343 541 грн. та застосування штрафних санкцій. Рішенням про результати розгляду скарги ДФС України від 18.05.2017 року №10469/6/99-99-11-01-01-25 податкове повідомлення- рішення № було скасовано в частині донарахувань по операціях за період 2015 рік-9 місяців 2016 року, щодо яких підтверджено здійснення оплат грошовими коштами на користь, зокрема, ТОВ «НЕВА ТРАНС». При цьому, визнавши підтвердженим факт здійснення оплат на користь ТОВ «НЕВА ТРАНС» та скасувавши платіж з податку на прибуток в цій частині, не скасованою залишилась сума за платежем з податку на додану вартість в розмірі на суму 61 991 грн., яка є складовою податкового повідомлення-рішення №001285 від 08.06.2017 року. Так, в рамках здійснення господарської діяльності між ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» та ТОВ «НЕВА ТРАНС» був укладений Договір підряду № 150422 від 22.04.2015 року, предметом якого є «Очищення зливового відстійника на території БТВОК «Рів'єра» з подальшим вивезенням та утилізацією мулових відкладень, ціна Договору визначена в сумі 371 943,60 грн., в тому числі ІТДВ 61 990,60 грн. До Договору було складено Довідку про вартість виконаних робіт та витрати за формою №КБ-3 на суму 371 943,60 грн, підсумкову відомість ресурсів, розрахунок загальновиробничих витрат до Акту КБ-2в. Після фактичного виконання робіт ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» отримано від ТОВ «НЕВА ТРАНС» Акт приймання-передачі виконаних будівельних робіт (за формою №КБ - 2в) № 1 за травень 2015 року на суму 371 943,60 грн. (у т.ч. ПДВ 61 990,6 грн.). В даному випадку, виходячи з вищевикладених фактів та доказів, що їх підтверджують, вбачається, що договір підряду укладений у письмовій формі, містить всі істотні умови господарського договору відповідно до вимог ст. 180 ГК України, відповідає загальним вимогам, встановленим ЦК України, додержання яких необхідно для чинності правочину, його виконання підтверджується первинними документами, тобто, сторони діяли виключно для досягнення економічних результатів та з метою отримання прибутку у відповідності до ст. З ГК України. Жодного належного доказу того, що договір з ТОВ «НЕВА ТРАНС» був укладений ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» без мети його здійснення, не зазначено в акті перевірки. Всі документи, укладені на підставі Договору підряду №150422 від 22.04.2015 року, по взаємовідносинам між ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» та ТОВ «НЕВА ТРАНС», в силу Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є первинними документами та мають всі необхідні встановлені законом обов'язкові реквізити. Докази того, що ці первинні документи не мають юридичної сили або визнані в установленому порядку недійсними - відсутні. Віднесення ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» до складу податкового кредиту суми ПДВ в розмірі 61 991,00 грн відповідає вимогам податкового законодавства. Згідно з Актом перевірки висновки зроблені не на підставі наданих позивачем первинних документах, а лише на підставі податкової інформації від 07.08.2015р. № 176/22-4/39643278 по ТОВ «Нева Транс» () за періоди 01.04.2015 по ЗО. 06.2015 року, отриманої від Ірпінської ОДПІГУ ДФС у Київській області. А висновки, викладені у податковій інформації Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 07.08.2015р. № 176/22-4/39643278 зроблені без дослідження первинної бухгалтерської документації, що не відповідає вимогам ПК України, Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами №727, Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок №1232, Методичним рекомендаціям щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок №236. Діючим законодавством не передбачено і не визначено обов'язку підприємства встановлювати ланцюг суб'єктів підприємницької діяльності, з якими контрагенти такого підприємства мали договірні відносини, а також підприємству не надано право вимагати від його контрагентів такої інформації. Крім того, наявність порушень податкового законодавства зі сторони контрагентів ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» повинна бути доказана відповідачем належними доказами, зокрема, прийняття відносно них податкових повідомлень-рішень, і тільки в такому випадку у податкового органу є підстава для проведення перевірки відповідно до пп.78.1.1 п.78 ст.78 ПКУ України. Зазначене підтверджується п. 86.7 ст.86 ПК України: «Контролюючим та іншим державним органам забороняється використовувати акт перевірки як підставу для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентами, якщо за результатами складення акта перевірки податкове повідомлення- рішення не надіслано (не вручено) платнику податків або воно вважається відкликаним відповідно до статті 60 цього Кодексу.». Зазначені в Акті перевірки доводи ДФС відносно підстав висновку про завищення ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» податкового кредиту по накладним, які виписані його контрагентами, з урахуванням податкової інформації, зокрема, Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 07.08.2015р. № 176/22-4/39643278, не можуть бути підставою для застосування відповідальності до позивача, так як безпосередньо ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» податкове законодавство не порушувалось. Таким чином, ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» цілком обґрунтовано віднесло до податкового кредиту суми в розмірі 3 411 196,00 грн. по нерезидентам, та 946 686,66 по резидентам (ТОВ «НЕВА ТРАНС», ТОВ «Укрлайнгруп», ПП «НЕГА НОВА ДИЗАЙН»), оскільки ПДВ входить до складу сум, сплачених по господарським взаємовідносинам з контрагентами, підтверджені відповідними документами, у тому числі податковими накладними, що спростовує твердження податкового органу про порушення ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» вимог законодавства. ТОВ «Нові Бізнес Погляди» не має відповідного обов'язку подавати звіт про виплачені доходи нерезиденту, оскільки звільнений від оподаткування доходів нерезидента із джерелом їх походження з України на підставі міжнародних договорів, у зв'язку з чим прийняття податкового повідомлення-рішення від 22.02.2017 року № на загальну суму 212 611,72 грн. з платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб є неправомірним і тому воно підлягає скасуванню. Основними наріканнями чи зауваженнями з боку ГУ ДФС в Одеській області до первинних документів, якими ТОВ «Нові Бізнес Погляди» підтвердило факт надання послуг по вказаним договорам, є начебто відсутність змісту та обсягу господарської операції, одиниці її виміру в актах приймання-передачі робіт (надання послуг) до цих договорів, неможливість встановлення розумної економічної причини (ділової мети), неможливість достовірно оцінити понесені витрати, та як наслідок, неможливість визначення фінансового результату до оподаткування з податку на прибуток. ТОВ «Нові Бізнес Погляди» було укладено 10 договорів про надання послуг з 9-ма юридичними особами-нерезидентами України. Позивач звертає увагу суду на той факт, що в Акті перевірки не зазначено про наявність грошової заборгованості по вказаним договорам, тобто зобов'язання Замовника послуг про оплату за їх надання перед нерезидентами по всім договорам виконані у повному обсязі. Одним з основних критеріїв не прийняття вказаних договорів ГУ ДФС в Одеській області називає начебто відсутність змісту та обсягу господарської операції, одиниці її виміру в актах приймання-передачі робіт (надання послуг) та зазначає про «вкрай заплутані умови», наводячи при цьому до кожного договору досить об'ємний перелік питань, які незрозумілі відповідачеві. Усі договори з нерезидентами за своєю правовою природою є договорами про надання послуг. ГУ ДФС в Одеській області намагається нав'язати сторонам договорів своє бачення з приводу того, яким чином повинні були бути складені такі акти. Така позиція ГУ ДФС в Одеській області, як особи, яка не є учасником договірних відносин, а лише має компетенцію перевіряти їх з точки зору податкового законодавства, безперечно, свідчить про безпідставне застосування фіскальним органом розширеного тлумачення поняття «змісту» господарської операції. Адже ГУ ДФС в Одеській області безпідставно ототожнюють поняття «відсутність змісту» із власним нерозумінням того змісту, який зазначено сторонами в актах про надання послуг. Фактично ГУ ДФС в Одеській області при дослідженні актів про надання послуг вимагає обов'язкову наявність в них умов, зазначення яких насправді не передбачено жодним нормативно-правовим актом, тобто допускає самовільне тлумачення норм права, що відноситься до виключної компетенції Конституційного Суду України. З приводу відсутності в актах про надання послуг змісту та обсягу проведених господарських операцій, одиниці виміру господарських операцій, Відповідач посилається на п.1 ч.2 ст.9 Закону України № 996-ХІV від 16.07.1999 р. «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (що діяв до 30.09.2016 р.), яким встановлено поняття первинного документу та перелік обов'язкових реквізитів, які повинні в ньому міститься, зокрема, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції. Однак вказана норма Закону лише встановлює мінімум обов'язкових реквізитів до первинного документу, але не містить вказівок про те, яким чином сторони зобов'язані розкривати такий зміст. Тим паче вказана стаття взагалі не зобов'язує сторін надавати відповіді на питання щодо розкриття змісту господарської операції в первинних документах з технічної точки зору (наприклад, розкриття мотивів вибору технічних засобів (матеріалів) для виконання завдання та сутності їхнього застосування, проміжних результатів такого застосування, характеристики дій та критеріїв оцінки цих дій, вичерпного переліку об'єктів щодо яких ці дії виконувалися, та інш.). Тому вищевказані дії ГУ ДФС в Одеській області слід вважати втручанням у волевиявлення сторін, а також перевищенням компетенції з боку державного органу. Ті питання, які ГУ ДФС в Одеській області ставить до кожного акту наданих послуг, є намаганням заглибитися в хід виконання договорів та нав'язати думку про те, що сторони зобов'язані були фіксувати письмово кожне своє слово та крок при виконанні договорів та відображати це в акті про надання послуг. Але про таке сторони, як вбачається з ретельного аналізу договорів, не домовлялися. Апогеєм недоцільності та безпідставності серед питань до актів про надання послуг є, наприклад, вимога ГУ ДФС в Одеській області навести повний перелік приміщень, які було передано в оренду у торгівельному центрі «Рів'єра», та орендарів як результату виконання договору про надання консультацій від 01.07.2015р., укладеного з нерезидентом - DGL GROUP LLC (стор.53 Акту перевірки), або вимога надати до перевірки саме бізнес-план ТРЦ «Рив'єра на 2015 рік, у якому було б зазначено зміст, обсяг та результати виконаної роботи щодо складання пояснювальної записки, огляду ринку, конкуренції поточної та майбутньої, як результату виконання договору про послуги з розробки бізнес-плану від 17.11.2014р., укладеного з нерезидентом як Консультантом, (стор.61 Акту перевірки). Позивач зазначає, що існують такі випадки, коли технічно неможливо втілити на папері певні засоби, що застосовують сторони для виконання договору. Мова йде про професійні знання, досвід, навички, інтуїцію, та інш., також необхідно пам'ятати про збереження конфіденційності певної інформації заради конкурентоспроможності на ринку надання аналогічних послуг, нарешті, професійну етику та ділову репутацію сторін договору. Позивач звертає увагу суду на той факт, що ГУ ДФС в Одеській області не встановлено розбіжностей показників в актах про надання послуг, складених за результатами виконання договорів, укладених з нерезидентами, та виписаних по ним податкових накладних. З таблиці, яка наводиться ГУ ДФС в Одеській області на стор. 90 Акту перевірки вбачається, що в звітності ТОВ «Нові Бізнес Погляди» фігурують лише загальні суми актів про надання послуг, без її складових. А тому слід вважати, що під господарською операцією в кожному акті про надання послуг слід розуміти загальну назву послуги, а розкриттям її змісту є пункти та/або підпункти послуги. Закон невимагає застосовувати той чи інших засіб для виміру обсягу господарської операції, сторони обирають його на власний розсуд, виходячи із змісту господарської операції, але знову ж таки Закон не зобов'язує той чи інший вид господарських операцій вимірювати за обсягом лише певною одиницею виміру, а тому одна й та ж сама господарська операція може бути обчислена по-різному. ГУ ДФС в Одеській області ніде в Акті перевірки, цитуючи зміст актів про надання послуг, не зазначила про кількість днів чи годин, які використали сторони для обчислення обсягу тієї чи іншої господарської операції. Невідомо з яких причин, але ГУ ДФС в Одеській області, описуючи кожен з договорів вказує, якими є їхні істотні умови («істотними умовами вказаного договору є» та/або «інших істотних умов вказаним Договором не передбачено»), включаючи до них предмет договору та обов'язки сторони виконавця послуг. Проте не всі ці умови, які перелічив відповідач в Акті перевірки, є істотними. Також, позивач наголошує, що будь-який бізнес-план товариства містить інформацію конфіденційного характеру, розголошення якої суперечить інтересам самого товариства, оскільки може призвести до негативного впливу на фінансово-господарську діяльність, наприклад, знівелювання ексклюзивності або оригінальності самої послуги. Звертаємо увагу суду, що діючим законодавством передбачена певна процедура та певний перелік органів які наділені повноваженнями на отримання документів які містять конфіденційну інформацію, до переліку органі яких ДФС не відноситься. Що стосується наданих ІТ-послуг, то результат їхнього надання важко піддається документальному оформленню, оскільки це певний стан ІТ-простору Замовника, єдиним способом перевірки якого є безпосереднє використання. Тобто мова йде про використання комп'ютерного устаткування Замовника та робота на ньому. Адже скільки документів про наявність, наприклад, певного програмного забезпечення не надавай, єдиним належним доказом його існування є робота на устаткуванні, де воно встановлено. Однак ГУ ДФС в Одеській області не зверталося з подібними проханнями чи запитами до ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» показати роботу серверу, електронної пошти чи інш., які були налаштовані виконавцем послуг по відповідним договорам. В самому Акті перевірки наведена інформація про підтвердження взаємовідносин між ТОВ «Нові Бізнес Погляди» з Фондом Арго Ріел Опортьюніті Фанд Лімітед, але всупереч зазначеному все ж таки зроблений висновок що «Перевіркою не встановлено взаємовідносин...», до того ж, із зазначенням електронних адрес та прінт-скрінів Інтернет сторінок, на сайті Торгівельно-розважального центру «Рів'єра» компанія Аrgо Rеаl Еstate Орроrtunities Fund зазначена як Девелопер, тобто особою заінтересованою в успішності свого проекту («Торгівельно-розважальний центр «Рівєра»»), тому цілком закономірно, що дана компанія має право вимагати надання систематичних звітів, що в даному випадку і відбувалось на підставі Договору №1 щодо надання консультаційних послуг з управління від 01.02.2012 року. Будь-яких інших зауважень з приводу укладеного Договору №1 та актів приймання-передачі послуг в Акті перевірки не зазначено. Комплекс «Рівєра» є чи не найбільшим в Україні, в ньому розташовано 230 крамниць відомих світових та українських брендів, кінотеатр, кафе та ресторани, розважальний центр для дітей та багато іншого. Успішність цього комплексу, його економічна та інвестиційна привабливість, яка є результатом застосування професійних навичок та світових практик, а також велика кількість нагород - все це складові економічного ефекту. З урахуванням викладеного вбачається, що зміст та обсяг господарської операції (одиниці її виміру) в актах приймання-передачі робіт (надання послуг) наявний і цілком зрозумілий, оскільки в кожному акті є підпункти, які розкривають зміст тієї чи іншої господарської операції, також наявні часи або дні як одиниця її виміру. Розумна економічна причина (ділова мета) вбачається щонайменше у збереженні активів ТОВ «Нові Бізнес Погляди», але цього цілком досить, якщо прийняти позицію Вищого адміністративного суду України, висловлену в Постанові від 16.02.2016 року № К/800/47756/15: «...обов'язкова наявність у платника прагнення отримати економічний ефект за рахунок приросту збереження) активів при вступі у господарські правовідносини...». Позиція відповідача щодо неможливості достовірно оцінити понесені витрати позивача взагалі є досить суперечливою, адже в усіх договорах з нерезидентами ТОВ «Нові Бізнес Погляди» виступало замовником послуг, а тому під витратами останнього слід розуміти лише оплату ним послуг виконавцеві, але щодо наявності грошової заборгованості перед нерезидентами в Акті перевірки не зазначено. Вартість же наданих послуг регулюється ринком або законами ринкової економіки - законом попиту та пропозиції. Вартість послуг залежить від попиту на ринку, а при аналізі пропозицій на ринку критерієм мають бути професійні навички та світові практики. Саме співвідношення цих критеріїв і складає вартість послуги. Про завищення чи заниження вартості послуги можливо говорити лише в тому випадку, якщо ціни на певні послуги є регульованими, але жодна з тих, про які мова йде в договорах з нерезидентами та актах на їх виконання, до таких не відносяться. Відсутність змісту та обсягу господарської операції, одиниці її виміру в актах приймання-передачі робіт (надання послуг) до цих договорів, неможливість встановлення розумної економічної причини (ділової мети), неможливість достовірно оцінити понесені витрати, та як наслідок, неможливість визначення фінансового результату до оподаткування з податку на прибуток - все це лише припущення ГУ ДФС в Одеській області. Таким чином, позивач вважає, що є всі підстави стверджувати, що ті причини, через які ГУ ДФС в Одеській області не прийняло первинні документи, надані ТОВ «Нові Бізнес Погляди» на підтвердження відносин з іноземними компаніями-нерезидентами, фактично не існують.

У зв'язку з наведеними обставинами та відповідно до наданих до суду відповіді на відзив та письмових пояснень (а.с.43-47, 49 т.5), позивач просить суд задовольнити позовні вимоги та скасувати прийняті позивачем ППР.

В судовому засіданні представник позивача просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях.

Представником відповідача надано до суду заперечення на адміністративний позов (а.с.52-54 т.3), згідно якого податковим органом наводяться порушення, виявлені під час перевірки позивача відповідно до акту перевірки, та пояснюється, що аналізом укладених договорів з нерезидентами встановлено, що вони складені із порушенням вимог, передбачених частиною четвертою статті 180 Господарського кодексу України «Істотні умови господарського договору»: «Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості». Умови про «Предмет» у господарських Договорах не дають можливості остаточно визначити найменування за конкретною номенклатурою, асортимент та обсяг робіт (послуг), що мають бути виконані; не наводять вимоги до їх якості: не дають змогу ідентифікувати кваліфікаційний склад робітників, задіяних у їх виконанні, а саме у предметі договору не зазначено, які будуть здійснені витрати праці робітників, що обслуговують комп'ютерні системи (людино-годин на одну одиницю відповідного об'єму робіт) при виконанні таких робіт. Аналізом первинних документів - актів виконаних робіт встановлено їх дефектність: всі акти виконаних робіт складались у м. Київ, при тому, що роботи проводились у МТВОК «Рив'єра», що знаходиться у с. Фонтанка Одеської області. До перевірки не надано жодних документів щодо відрядження робітників ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» до м. Київ для підписання актів виконаних робіт; в актах не зазначено сутність проведених робіт, не наводиться їх зміст та обсяг, не можливо встановити терміни понесених витрат; не наводиться якісний перелік робіт, результати та висновки щодо їх проведення. До перевірки надана розшифровка до звіту за період червень-серпень 2016 року по ФОП ОСОБА_11, згідно з якою були проведені зустрічі з низкою підприємств у сфері регулювання орендних відносин та після проведених зустріч надані рекомендації щодо подальших дій з даними орендарями, які до перевірки не надані. Крім того, наведені назви компаній, але відсутні ідентифікаційні коди, або ІПН, тому не має можливості встановити реальність даних компаній на ринку України; були проведені зустрічі з іншими компаніями з питань маркетингу, фінансової діяльності, створення файлу «Приблизна оцінка доходної частини бюджету ТРЦ». Але, у переліку назв компаній відсутні ідентифікаційні коди, або ІПН, що не дає можливості встановити реальність даних компаній на ринку України. Позивачем не надано документи, що підтверджують проведення реєстрації в НБУ строку погашення кредиту - після 18.12.2014 (тобто зміни щодо періоду нарахування процентів, дати повернення інвестиційної кредитної лінії), назви нерезидента та уповноваженого банку по кредитному договору від 05.08.2008 року. Згідно з висновками акту перевірки, нараховані відсотки по кредитному договору від 05.08.2008, укладеному ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» з MARFIN POPULAR BANK PUBLIC CO LIMITED, не можуть бути визнаними зобов'язаннями відповідно до ст.4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 31 "Фінансові витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.04.2006 № 415, внаслідок чого витрати на проценти (за користування отриманим кредитом) не відносяться до фінансових витрат. За результатами перевірки встановлено порушення п.п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ»: завищено інші операційні доходи за 2 кв. 2016 року на суму 7410815 грн., завищено інші операційні витрати на суму 17615300 грн. (в т.ч. за 2015 рік на 2497234 грн., 1 кв.2016 року на 8163560 грн., 3 кв. 2016 року на 6954506 грн.), завищено фінансові витрати на суму 155830950 грн. (в тому числі: 2015 рік 59 263 257 грн., 1 кв.2016 року - 33 577 4326 грн., 2 кв. 2016року - 30 673 950 грн., З кв. 2016 року - 32 316 311 грн.). Також, перевіркою встановлено нереальність виконання внутрішніх будівельно-монтажних та демонтажних робіт в ТРК «Рів'єра» підприємством ПП «НЕГА НОВА ДИЗАЙН». В акті перевірки зазначено, що ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» порушено п. 198.5. ст. 198 Податкового кодексу України у зв'язку з тим, що підприємством не нараховано податкові зобов'язання по операціях, що не є господарською діяльністю платника податку та по яким було сформовано податковий кредит, на загальну суму 343541 грн. За перевіряємий період з 01.09.2015 по 30.09.2016 встановлено здійснення ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» виплат доходів нерезидентам з джерелом походження з України у вигляді інжинірингу - Кids Play Design, Польща. ТОВ «Нові Бізнес Погляди» укладено договір від 25.11.2015 №2015/4 про надання послуг для розважального центру з - Кids Play Design, Польща. Згідно з наданими до перевірки документами, перевіркою досліджено, що фактично послуги по Договору від 25.11.2015 №2015/4 надано резидентами України - ФО ОСОБА_13. ФО - ОСОБА_12. тому нерезидент - Кids Play Design, Польща, не являється бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу та при перерахуванні коштів по вищезазначеному договору ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» повинно було нарахувати, утримати та сплатити до бюджету податок з доходу нерезидента за ставкою 15%. Отже, згідно з висновками акта перевірки, в порушення п.п.16.1.3. п.16.1 ст.16, п. 103.9 ст.103 Податкового кодексу України. Наказу Міністерства фінансів України від 20.10.2015 №897 «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємства». ТОВ «Нові Бізнес Погляди» не наданий Додаток ПН до рядка 23 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства, Таблиця 1 - Розрахунок (звіт) податкових зобов'язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України відносно виплати доходу нерезиденту: 1 півріччя 2016 - 434 490,95 гри.; 3 квартали 2016 - 434 490,95 грн. Крім того, перевіркою встановлено завищення суми податкових зобов'язань по податку з доходу нерезидента: за 1 півріччя 2016 року на 382439.89 грн., 3 квартали 2016 року на 369359,34 грн. По зовнішньоекономічним договорам, укладеним позивачем та нерезидентами, отримання робіт (послуг) не підтверджено складеними актами виконаних робіт, оскільки останні не містять: змісту та обсягу проведених господарських операцій з консультування та управління Торговим центром, нерухомістю, активами та надання порад з розвитку бізнесу; кількості проведених робіт; результатів та висновків вказаних робіт. Також, у актах «Про приймання-передачі консультаційних послуг в галузі нерухомості» не наводиться вартість кожного з видів наданих робіт (послуг), не визначено ступень виконання «Виконавцем» обов'язків, викладених у Договорі, для розрахунку суми винагороди. Крім того, відповідач зазначає, що до перевірки не надано жодного примірника та зразка одиниці результатів проведених робіт (наданих послуг), як підтвердження реальності наданих послуг у і зазначеному в актах обсязі. Також, нерезидентом було надано послуги, що засвідчено актами виконаних робіт від 07.03.2016 на суму 15 500,00 євро та від 29.04.2016 на суму 24 500.00 євро. Однак, як зазначено в акті перевірки послуги на суму 9 000.00 євро було отримано з порушенням законодавчо встановленого строку на 52 дні. На підставі висновків акта перевірки контролюючим органом було прийняте податкове повідомлення - рішення від 22.02.2017 № про застосування 1 639 449,20 грн. штрафних санкцій у вигляді пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності (далі - ЗЕД). Контролюючим органом в акті перевірки зазначено, що ТОВ «Нові Бізнес Погляди», порушено вимоги п.1 ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі - Декрет №15-93), а саме: не подано до контролюючого органу Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом на 01.01.2016, 01.04.2016, 01.07.2016, 01.10.2016 року. На підставі викладеного, контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення рішення від 22.02.2017 № про застосування 680,00 грн. штрафних санкцій за порушення порядку та строків декларування у сфері зовнішньоекономічної діяльності (далі - ЗЕД). Таким чином, вищенаведене свідчить про наявність порушень з боку позивача та у зв'язку з встановленим порушеннями відповідачем прийнято оскаржувані повідомлення-рішення і відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Справу розглянуто в порядку загального позовного провадження.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Так, у період з 22.11.2016 р. по 25.01.2017 р. на підставі пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України, відповідно до наказу №1734 від 26.10.2016 року та плану-графіку проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання, направлень від 21.11.2016 року №№2795/14-09, 2796/14-09, 2797/14-09, 2798/14-09, 2799/14-09, 2799/14-09, 2801/14-09, 2802/14-09, 2803/14-09, 2804/14-09, посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові Бізнес Погляди» з питань дотримання вимог податкового законодавства та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 30.09.2016 року, валютного законодавства та оподаткування у сфері ЗЕД за період з 01.09.2015 року по 30.09.2016 року», за результатами якої складено акт перевірки від від від 01.02.2017 року №26/15-32-14-09/34980457 (а.с. 132-288 т.3).

Зазначеним актом перевірки встановлено наступні порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Нові Бізнес Погляди» вимог діючого законодавства:

1) п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПКУ, в результаті чого встановлено заниження (завищення) відємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за період з 01.01.2015 року по 30.09.2016 року - 2015 рік - 35 681 088 грн. завищено, 1 квартал 2016 року - 107 839 511 грн. завищено, 1-2 квартали 2016 року - 619 605 407 грн. занижено та 1-3 квартали 2016 року - 149 7624 383 грн. занижено;

2) ст.192, п.198.3 абзац г) п.198.5 ст.198 ПКУ, в результаті чого встановлено заниження ПДВ в сумі 7043145 грн.: Січень 2015 року - 66 447 грн.; Лютий 2015 року - 3473195 грн.; Березень 2015 року - 78783 грн.; Квітень 2015 року-76 196 грн.; Травень 2015 року - 141548грн.; Липень 2015 року - 245056 ірн.; Серпень 2015 року - 193308грн.; Вересень 2015 року - 168166грн.; Жовтень 2015 року - 273140грн.; Листопад 2015 року - 297982грн.; Грудень 2015 року - 183099грн.; Січень 2016 року - 162 123 грн.; Лютий 2016 року - 160 177 грн.; Березень 2016 року-202937 грн.; Квітень 2016 року - 393742 грн.; Травень 2016 року- 381591 грн.; Червень 2016 року- 189125 грн.; Липень 2016 року - 155 561 грн.; Серпень 2016 року - 96 709 грн.; Вересень 2016 року - 104260 грн.

3) ст.2 Закону України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» із змінами та доповненнями, з урахуванням Постанов Правління НБУ від 03.06.2015 № 354 «Про врегулювання ситуації на грошово- кредитному та валютному ринках України» із змінами і юповненнями, від 03.09.2015 № 581 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитном та валютному ринках України» із змінами і доповненнями, від 04.12.2015 № 863 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» з змінами і доповненнями, від 03.03.2016 № 140 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» із змінами і доповненнями. Встановлена прострочена дебіторська заборгованість в іноземній валюті по розрахунках з нерезидентами: DGL GROUP LLC, США - 25 000,0 дол.США; PREMIUM AKITA ADVISORY SRL, Румунія - 31 920,0 євро; AKITA ADVISORY SRL, Румунія - 37 200.0 євро;

4) ст.1 Указу Президента України від 18.06.1994 року № 319/94 «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей що незаконно знаходяться за її межами», п.1 ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» № 15-93 від 19.02.1993 із змінами та доповненнями, п.2.7. ст.2 Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.02.2000 № 49 із змінами і доповненнями в частині порушенням строків декларування валютних цінностей на 01.01.2016, 01.04.2016, 01.07.2016, 01.10.2016 року;

5) пп. 141.4.2. п.141.4. ст. 141 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ із змінами та доповненнями в редакції, що набрала чинності після 01.01.2015 року, в частині порушення:

порядку нарахування - в результаті чого встановлено завищення суми податкових зобов'язань з податку з доход нерезидента на загальну суму - 212 611,72 гри., в т.ч. 2015 рік - занижено суму зобов'язань на 91 573,98 грн., 1 півріччя 2016 року - завищено суму зобов'язань - 317 266,25 грн., 3 квартали 2016 року завищено суму зобов'язань - 304 185,70 грн.

утримання податку з доходу нерезидента та своєчасної сплати податку в 2015, 2016 роках.

6) п.п.16.1.3, п.16.1 ст.16, п.103.9 ст.103 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ із змінами та доповненнями в редакції, що набрала чинності після 01.01.2015 року, Наказу Міністерства фінансів України № 897 від 20.10.2015 «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємства», в частині неподання Податкової декларації (Додатку ПН до рядка 23 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства, Таблиця 1 - Розрахунок (звіт) податкових зобов'язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України) за 1 півріччя 2016 року, 3 квартаг и 2016 року;

7) п.п. 266.10 ст.266 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ (із змінами та доповненнями), в результаті чого донараховано податку на нерухоме майно у сумі 493743,10 грн. за 3 та 4 квартали 2015 року;

8) п.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.1991р. № 875-ХІ1 (із змінами га доповненії ями) та Постанови КМ України від 28.12.2001р. за № 1767 "Про основи захищеності інвалідів в Україні" із змінами і доповненнями, - Звіт за 2015 рік до Фонду соціаіьного захисту інвалідів не наданий;

8) встановлено факти переказу коштів за кордон за зовнішньоекономічними договорами (контрактами), які можуть бути пов'язані з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, здійснені на користь наступних нерезидентів: ANKUS LIMITED DERVISHLY HOLDINGS LIMITED DGL GROUP LLC HUINCAS PROPERTIES LTD PREMIUM ADVISORY SRL ROMANIA YOKOZUNA INVESTMENTS SRL Акіта Адвісору СРЛ, ОМЕЛІТ ЛІМІТЕД, РІТЕЙЛ ЛЕНД ВЕСТ ІНВЕСТ САЙПРУС ЛІМІТЕД.

На підставі встановлених порушень та вказаного акту перевірки ГУ ДФС в Одеській області 22.02.2017 року прийнято ППР №, яким застосовано штрафні санкції у сумі 340 грн. за платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб, №, яким застосовано штрафні санкції у сумі 586 485,55 грн. за платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб, №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у сумі 10564718 грн., №, яким зменшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб у розмірі 212 611,72 грн., №, яким нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства у розмірі 680 грн., №, яким нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства у розмірі 1 639 449,20 грн., №, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 35681088,00 грн. декларація № від 11.03.2016 року за 2015 рік, у розмірі 48576254,00 грн. декларація № від року за 1 квартал 2016 року; у розмірі 44862864,00 грн. декларація № від 09.08.2016 року за 1-2 квартали 2016 року, у розмірі 56752129,00 грн. декларація № від 07.11.2016 року за 1-3 квартали 2016 року (а.с.22-33 т.1).

Позивач оскаржив прийняті ППР в адміністративному порядку до ДФС України та за результатом розгляду скарги рішенням ДФС України від 18.05.2017 року №10469/6/99-99-11-01-01-01-25 скасовано ППР від 22.02.2017 року взаємовідносин скаржника з ТОВ «Автопром-1» та ПАТ «Північтранс».

08.06.2017 року відповідачем, на підставі акту перевірки та вищенаведеного Рішення, прийнято податкове повідомлення-рішення №001285, яким нарахований податок на додану вартість в сумі 4 329 889,00 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2 164 945,00 грн., №001289, яким яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 22 444 990,00 грн. декларація № від 11.03.2016 року за 2015 рік, у розмірі 23 806 747,00 грн. декларація № від року за 1 квартал 2016 року; у розмірі 24173 820,00 грн. декларація № від 09.08.2016 року за 1-2 квартали 2016 року, у розмірі 31 874 622,00 грн. декларація № від 07.11.2016 року за 1-3 квартали 2016 року (а.с.43-44 т.1).

Не погоджуючись з рішеннями, прийнятими відповідачем, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Суд, перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесеного на підставі таких висновків податкового повідомлення-рішення на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАСУ, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, вважає податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що не відповідають суті виявлених порушень з огляду на наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 62 Податкового кодексу України ( далі - ПК України, в редакції, чинній до 01.01.2017 року) передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1. статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Частинами другою та третьою ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з ч.2 ст.З Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з пп.14.1.36 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п. 83.1 ст. 83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є:

документи, визначені цим Кодексом (пп. 83.1.1);

податкова інформація (пп.83.1.2);

експертні висновки (пп. 83.1.3);

судові рішення (пп. 83.1.4);

інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи (пп. 83.1.6).

Для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, -є підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, запишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно з п.198.5 ст. 198 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні'активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а)в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) та місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у томe числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів д&?ь; складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно п. 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду

визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом такого звітного періоду у зв'язку з (у тому числі, але не виключно) придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Згідно абзацу г) п. 198.5 ст.. 198 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися (у тому числі, але не виключно) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно п. 190.2 ст. 190 , Податкового кодексу України для послуг, які постачаються нерезидентами на митній території України, базою оподаткування є договірна (контрактна) вартість таких послуг з урахуванням податків та зборів, за винятком податку на додану вартість, що включаються до ціни постачання відповідно до законодавства. Визначена вартість перераховується в національну валюту за валютним (обмінним) курсом Національного банку України на дату виникнення податкових зобов'язань. У разі отримання послуг від нерезидентів без їх оплати база оподаткування визначається, виходячи із звичайних цін на такі послуги без урахування податку.

Відповідно до п.п.141.4.1 п.141.4 ст.14,1 Податкового кодексу України (в редакції, що набрала чинності після 01.01.2015), доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею.

Під доходами, отриманими нерезидентом із джерелом їх походження з України, розуміються, зокрема фрахт та доходи від інжинірингу (п.п. г) п.п. 141.4.1. п.141.4. ст. 141 Податкового кодексу України).

Підпунктом 14.1.85 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено поняття «інжиніринг» - надання послуг (виконання робіт) із складення технічних завдань, проектних пропозицій, проведення наукових досліджень і техніко-економічних обстежень, виконання інженерно-розвідувальних робіт з будівництва об'єктів, розроблення технічної документації, проектування та конструкторського опрацювання об'єктів техніки і технології, надання консультації та авторського нагляду під час монтажних та пусконалагоджувальних робіт, а також надання консультацій, пов'язаних із такими послугами (роботами).

Положеннями пункту 103.2 статті 103 Податкового кодексу України визначено, що особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

Відповідно до п.2.1. глави 2 розділу І Положення про порядок отримання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів і надання резидентами позик в іноземній валюті нерезидентам, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 червня 2004 р. №270 із змінами і доповненнями (далі - Положення), зміни, які стосуються сторін зареєстрованого договору, суми, валюти, строку кредиту, розміру процентної ставки, комісій, неустойки, інших установлених цим договором платежів, у тому числі тих, що є санкціями за ..еналежне виконання договору, що впливають на розмір виплат за користування кредитом, потребують реєстрації в Національному банку відповідних змін до договору в порядку, установленому для реєстрації договору, та з урахуванням вимог пункту 1.13 глави 1 цього розділу.

положеннями пункту 103.2 статті 103 ПКУ визначено, що особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

Бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів.

При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу (п.103.3 ст. 103 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 103.9 сти.103 Податкового кодексу України особа, яка виплачує доходиііі| нерезидентові, зобов'язана у разі здійснення у звітному періоді (кварталі) виплат нерезидентам!» доходів із джерелом їх походження з України подавати контролюючому органу за своїм' місцезнаходженням (місцем проживання) звіт про виплачені доходи, утримані та перераховані до бюджету податки на доходи нерезидентів у строки та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

Пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість,платника податків на підставах, визначених пп.54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6- п.54.3 статті 54 цього Кодексу тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків сул*и визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Пунктом 127.1 статті 127 Податкового кодексу України визначено, що ненарахування. неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі ;|| податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або^ сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, тягнуть за собою накладення'* штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії. передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Відповідно до п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України, неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчаснеі подання.

Відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1. ст.134 Податкового кодексу України, прибуток із джерелом ІІ, походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Пунктом 135.1 статті 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

У випадку якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

- збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

- Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

- зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Статтями 138 - 140 Податкового кодексу України встановлений перелік різниць, на які коригується фінансовий результат до оподаткування. Зазначений перелік не містить різниць, які б передбачали коригування фінансового результату до оподаткування на витрати за операціями, шо не і пов'язані з господарською діяльністю платника податків, операціями, що мають ознаки нереальності або операціями, які не підпадають під поняття розумної економічної причини (ділової мети).

Отже, для визначення правильності нарахування податку на прибуток, платнику податків необхідно починаючи з 01.01.2015 встановити, чи правильно було розраховано фінансовий результат до оподаткування за відповідний період та яким чином спірні операції повинні відображатись в бухгалтерському обліку платника податків. Відповідно до розд. І Загальні положення, Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.02.2013 за №336/22868 із змінами і доповненнями, витрати - зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками). Активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, призведе до отримання економічних вигод у майбутньому. До складу активів входять зокрема і грошові кошти (грошові кошти (гроші) - готівка, кошти на рахунках у банках та депозити де запитаний).

Статтею 4 «Основні принципи бухгалтерського обліку та фінансової звітності» Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено принцип превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Виходячи з вищевикладеного, якщо операції платника податків з придбання товарів, робіт (послуг) визнані контролюючим органом як такі, що містять ознаки нереальності, то, відповідно, платник податків не має права відображати такі операції як операції з придбання товарів, робіт (послуг).

В той же час, такі операції повинні відображатись згідно бухгалтерського обліку відповідно до їх сутності, фактичного змісту.

Таким чином, платник податків не має права відображати в бухгалтерському обліку витрати щодо товарів, робіт (послуг), поставка яких містить ознаки нереальності, оскільки операції з придбання та використання товарів, робіт (послуг) в діяльності платника податків фактично не здійснювались.

Водночас, якщо встановлено факт перерахування платником податків коштів за операцією з поставки товарів, робіт (послуг), яка визнана нереальною, то така оплата повинна кваліфікуватись не як оплата за товари, роботи (послуги), а як безповоротна фінансова допомога, надана іншому платнику податків. Операція з надання безповоротної фінансової допомоги відповідає визначенню витрат, оскільки призводить до зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів, а саме грошових коштів. Відтак, така операція повинна відображатись платником податків у складі витрат поточного періоду та враховуватись при розрахунку фінансового результату до оподаткування.

Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Нові Бізнес Погляди» укладено зовнішньоекономічні договори з нерезидентами, а саме:

- «DGL GROUP LLC» від 01.07.2015 №б/н про отримання:

а) консультаційної допомоги в поточному і технічному управлінні Торгівельним центром «Рів'єра» відносно вирішення різноманітних операційних та технічних питань по мірі їх виникнення;

б) імплементації і контролю за виконанням планів щодо маркетингу і здавань щодо оренди приміщень у торгівельному центрі «Рів'єра»:

в) контролю за поточними договорами із різними постачальниками, забезпечення повної і належної координації між підрядниками і контроль виконання підрядниками відповідних обов'язків і зобов'язань.

На виконання умов вказаного контракту позивачем було здійснено попередню оплату на загальну суму 25 000,00 дол. США, що засвідчено платіжними документами від 17.08.2015 року без номера на суму 5 000,00 дол. США. від 07.09.2015 року б/н на суму 5 000,00 дол. США, від 07.10.2015 б/н на суму 5 000,00 дол. США, від 06.11.2015 року б/н на суму 5 000,00 дол. США, 14.12.2015 року б/н на суму 5 000,00 дол. США.

Відповідно до ст. 2 Закону №185 з урахуванням п. 1 постанов Правління Національного банку України від 03.06.2015 №354, від 03.09.2015 №581, від 04.12.2015 року №863 граничний строк отримання імпортних послуг становив 15.11.2015 року, 06.12.2015року, 05.01.2016 року, 04.02.2016 року, 13.03.2016 року відповідно.

Однак, як викладено в акті перевірки та встановлено судом під час дослідження доказів, отримання робіт (послуг) не підтверджено належним чином складеними актами виконаних робіт, оскільки останні не містять змісту та обсягу проведених господарських операцій, одиниці виміру господарських операцій тощо, а саме:

- не зазначено у чому полягала сутність робіт із підтримки у проектуванні та оперативному управлінні компанії:

- не наводяться результати робіт щодо надання допомоги резиденту в поточному і технічному управлінні Торгівельним центром «Рів'єра»'.

- не вказано які було вирішено операційні та технічні питання, їх зміст та обсяги;

- не зазначено яка саме була надана підтримка Компанії щодо імплементації і контролю за ; виконанням планів щодо маркетингу і здавань щодо оренди приміщень у торгівельному центрі «Рів'єра»;

- не наведено сутність робіт із імплементації;

- не описано результити контролю за виконанням планів щодо маркетингу та надання приміщення в оренду у торгівельному центрі «Рів'єра»;

- відсутній перелік орендаторів;

- не вказано кількість виділених людських та матеріальних ресурсів необхідних для надання послуг.

Договір з «PREMIUM ADVISORY SRL» від 30.10.2014 №б/н про отримання послуг: а)з оптимізації орендної діяльності, запуску (у випадку необхідності у разі перепланування);

б) з операційного маркетингу і управління різними активами, розташованими в Україні, щоб оптимізувати фінансові показники кожного проекту для власників компанії «Агgо Саріtal Маnagement Limited» і її філіями, а саме: консультування з управління активами, коучинг наставництво співробітників ТОВ «Нові Бізнес Погляди», консультування з управління нерухомістю. консультування з управління Торговим центром, поради з розвитку бізнес-проектів, діагностування і рекомендацій, які допоможуть резеденту в підвищенні всієї його бізнес ефективності портфеля.

На виконання умов вказаного контракту резидентом було здійснено попередню оплату на загальну суму 40 280,00 євро, що засвідчено платіжними документами від 17.07.2015 року без номера на суму 7 600,00 євро, від 01.04.2016 року б/н на суму 8 360,00 євро, від 11.04.2016 року б/н на суму 7 600,00 євро, від 22.04.2016 року б/н на суму 8 360,00 євро, 03.06.2016 року б/н на суму 8360,00 євро.

Відповідно до ст. 2 Закону №185 з урахуванням п. 1 постанов Правління Національного банку України від 03.06.2015 №354, від 03.03.2016 №140 (із змінами та доповненнями) граничний строк отримання імпортних послуг становив 15.10.2015 року, 30.06.2016 року, 10.07.2016 року, 21.07.2016 року, 01.10.2016 року відповідно.

Однак, як зазначено в акті перевірки та встановлено судом під час розгляду справи, отриманая робіт (послуг) не підтверджено належним чином складеними актами виконаних робіт, оскільки останні не містять: змісту та обсягу проведених господарських операцій з консультування з управління Торговим центром, нерухомістю, активами та надання порад з розвитку бізнесу; кількості проведених робіт; результатів та висновків вказаних робіт.

Також, в актах «Про приймання-передачі консультаційних послуг в галузі нерухомості» не наводиться вартість кожного з видів наданих робіт (послуг), не визначено ступень виконання «Виконавцем» обов'язків, викладених у Договорі, для розрахунку суми винагороди.

Крім того, слід зазначити, що до перевірки не надано жодного примірника та зразка одиниці результатів проведених робіт (наданих послуг), як підтвердження реальності наданих послуг у і зазначеному в актах обсязі.

Договір з «АКІТА ADVISORY SRL» від 15.09.2014 року №01/15.09.2014 про отримання послуг відносно нерухомого майна відповідно до інструкцій замовника за винагороду, а саме: консультаційні послугц з управління активами, нерухомістю, Торговим центром та поради з розвитку бізнесу.

На виконання умов вказаного контракту резидентом було здійснено попередню оплату на загальну суму 37 200,00 євро, що засвідчено платіжними документами від 06.10.2015 року на суму 18 600,00 євро. від 24.11.2016 року на суму 18 600,00 євро.

Відповідно до ст. 2 Закону №185 з урахуванням її. 1 постанови Правління Національного банку України від 03.09.2015 року №581 граничний строк отримання імпортних послуг становив 04.01.2016 року, 22.02.2016 року відповідно.

Однак, як зазначено в акті перевірки та вставнолено судом при дослідженні доказів, отримання робіт (послуг) не підтверджено складеними належним чином актами виконаних робіт, оскільки останні не містять: змісту та обсягу проведених господарських і операцій з консультування з управління Торговим центром, нерухомістю, активами та надання порад з розвитку бізнесу; кількості проведених робіт; результатів та висновків вказаних робіт.

Також, у актах «Про приймання-передачі консультаційних послуг в галузі нерухомості» неї наводиться вартість кожного з видів наданих робіт (послуг), не визначено ступень виконання «Виконавцем» обов'язків, викладених у Договорі, для розрахунку суми винагороди.

Крім того, слід зазначити, що до перевірки не надано жодного примірника та зразка одиниці результатів проведених робіт (наданих послуг), як підтвердження реальності наданих послуг у зазначеному в актах обсязі.

Договір з «Кіds Play Design Sp.z.o.o.» від 25.11.2015 року №2015/4 про отримання послуг для розважального центру з описом атракціонів та інших функціональних зон, комплектом креслень з точними вимірами стін, дизайном меблів та інших декоративних елементів, план поверху, планування зон харчування, проект розміщення електричних виводів, та розеток, електрообладнання, схема освітлення, специфікація лам, креслення конструкцій для лазання, креслення траси гелікоптера, у т.ч. станції, комплект креслень ігрового комплексу, батутів, обладнання для дітей дошкільного віку, комплект креслень внутрішнього оздоблення і басейну, електронне зображення декорацій, комплект креслень для приймальні, меблів і шаф для одягу.

На виконання умов вказаного контракту резидентом було здійснено попередню оплату на загальну суму 40 000,00 євро, що засвідчено платіжними документами від 09.12.2015 року на суму 24 500,00 євро, від 27.05.2016 року на суму 15 500.00 євро.

Відповідно до ст. 2 Закону №185 з урахуванням п. 1 постанов Правління НБУ граничний строк отримання імпортних послуг становив 08.03.2015 року, 25.08.2015 року відповідно.

Нерезидентом було надано послуги, що засвідчено актами виконаних робіт від 07.03.2016 року на суму 15 500,00 євро та від 29.04.2016 року на суму 24 500.00 євро.

Однак, як зазначено в акті перевірки послуги на суму 9 000.00 євро було отримано з порушенням законодавчо встановленого строку на 52 дні.

Дана обставина не спростована позивачем.

На підставі висновків акта перевірки контролюючим органом було прийняте податкове повідомлення - рішення від 22.02.2017 року № про застосування 1 639 449,20 грн. штрафних санкцій у вигляді пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності (далі - ЗЕД).

Згідно з ст. 2 Закону №185 імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Відповідно до Постанов НБУ розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в ст.1 та ст.2 Закону №185, здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Разом з тим, постановою Правління Національного банку України від 28.07.2016 №361 «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України» (далі - Постанова №361), яка набрала чинності 29.07.2016. внесені зміни до постанови №342.

Зокрема, п. 2 Постанови №361 передбачено збільшення граничного строку для розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів з 90 календарних днів до 120 календарних днів.

Статтею 4 Закону №185 передбачено, що порушення резидентами строків повернення валютної виручки або строків поставки товару, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

Частиною другою цієї ж статті визначено, що у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово- промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей прріод не сплачується.

У разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, | включаючи період, на який ці строки було зупинено.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.

Також контролюючим органом в акті перевірки зазначено, що ТОВ «Нові Бізнес Погляди», порушено вимоги п.1 ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 «Про системи валютного регулювання і валютного контролю» (далі - Декрет №15-93), а саме: не подано до контролюючого органу Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом на 01.01.2016 року, 01.04.2016 року, 01.07.2016 року, 01.10.2016 року.

Як зазначено в акті перевірки у скаржника існувала дебіторська заборгованість станом на:

- 01.01.2016 у сумі 10 000.00 дол. США. у сумі 7 600,00 євро;

- 01.04.2016 у сумі 25 000,00 дол. США. у сумі 7 600.00 євро, у сумі 37 200,00 євро. у сумі 9 000,00 євро;

- 01.07.2016 у сумі 25 000,00 дол. США. у сумі 15 960,00 єдро, у сумі 37 200,00 євро;

- 01.10.2016 у сумі 25 000,00 дол. США. у сумі 31 920,00 євро, у сумі 37 200,0 євро.

При цьому, судом встановлено, що як свідчать матеріали справи, декларацію про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України та знаходяться за її межами станом на 01.01.2016 року, 01.04.2016 року, 01.07.2016 року| та 01.10.2016 року позивачем до контролюючого органу та регіонального відділення Національного банку України подано не було.

На підставі викладеного, контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення рішення від 22.02.2017 № про застосування 680,00 грн. штрафних санкцій за порушення порядку та строків декларування у сфері зовнішньоекономічної діяльності (далі - ЗЕД).

Також, згідно з п.1 ст.9 Декрету №15-93 валютні цінності та інше майно резидентів, яке знаходиться за межами України, підлягає обов'язковому декларуванню в Національному банк України.

Відповідно до ст.1 Указу Президента України від 18.06.1994 №319/94 „Про невідкладні заході щодо повернення на Україну валютних цінностей, які незаконно знаходяться за її межами" (далі Указ №319/94) суб'єкти підприємницької діяльності, незалежно від форм власності, щоквартально повинні здійснювати декларування валютних цінностей, які знаходяться за межами України.

Декларування валютних цінностей, доходів та майна здійснюється суб'єктами підприємницько;' діяльності за формою Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резидент України і знаходяться за її межами, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 25.12.1995 №207 (даті - Наказ №207).

Згідно з п. З Наказу №207 обов'язкове декларування валютних цінностей, доходів та майна здійснюється суб'єктами підприємницької діяльності за наведеною формою щоквартально в терміни, встановлені для подання квартальної та річної бухгалтерської звітності.

У свою чергу, абз. 2 п. 5 Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою* Кабінету Міністрів України від 28.02.2000 №419 квартальна або річна фінансова звітність подається підприємствами контролюючому органу у строки, передбачені для подання декларації з податку на прибуток підприємств.

Згідно п. 49.18 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний перк/д в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Тобто, суб'єкти підприємницької діяльності подають до контролюючого органу Декларацію про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться з, її межами у строки, передбачені Податковим кодексом України для подання податкової декларації.

При цьому, п. 2 ст. 16 Декрету № 15-93 передбачено, що за невиконання резидентами вимог щодо декларування валютних цінностей та іншого майна, приховування або перекручення звітнос; про валютні операції застосовується штраф у сумі, що встановлюється Національним банком) України.

Відповідно до пп. 2.7 п. 2 Положення про валютний контроль, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 08.02,2000 №49 невиконання резидентами вимог щодо порядку та термінів декларування валютних цінностей та іншого майна тягне за собою відповідальність: порушення строків декларування - накладання штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також, судом встановлено, що ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» (Замовник) укладено договори «Про надання консультаційних послуг у галузі нерухомості» з нерезидентами (Виконавцями), які зареєстровані в Румунії та на Кіпрі, а саме: від 12.01.2015 року з ANKUS LIMITED, від 01.07.2015 року з DGL GROUP LLC, від 09.01.2015 року з РІТЕЙЛ ЛЕНД ВЕСТ ІНВЕСТ САЙПРУС ЛІМІТЕД, від 18.06.2014 року з DERVISHLY HOLDINGS LIMITED, від 10.07.2014 року з DERVISHLY HOLDINGS LIMITED, від 15.09.2014 року з Акіта Адвісору СРЛ, від 01.07.2014 року з YOKOZUNA INVESTMENTS SRL, від 17.11.2014 року з HUINCAS PROPERTIES LTD, від 05.01.2015 року з «ОМЕЛІТ ЛІМІТЕД» та від 30.10.2014 року з «PREMIUM ADVISORY SRL».

За результатом виконання робіт між сторонами складалися акти виконаних робіт, всього на загальну суму 24 233 291 грн. (у тому числі ПДВ - 4038882 грн., сума без ПДВ - 20194409 грн.), перелік актів виконаних робіт із зазначенням сум за актом, предмету актів, реквізитів нерезидентів наведено у Додатку до акту про результати перевірки.

Судом, за результатом аналізу укладених договорів з нерезидентами встановлено, що вони складені із порушенням вимог, передбачених частиною четвертою статті 180 Господарського кодексу України «Істотні умови господарського договору»: «Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості». Умови про «Предмет» у господарських Договорах не дають можливості остаточно визначити найменування за конкретною номенклатурою, асортимент та обсяг робіт (послуг), що мають бути виконані; не наводять вимоги до їх якості: не дають змогу ідентифікувати кваліфікаційний склад робітників, задіяних у їх виконанні, а саме у предметі договору не зазначено, які будуть здійснені витрати труду робітників та робітників, що обслуговують комп'ютерні системи (людино-годин на одну одиницю відповідного об'єму робіт) при виконанні таких робіт.

Аналізом первинних документів - актів виконаних робіт встановлено їх наступну дефектність:

всі акти виконаних робіт складались у м. Київ, при тому, що роботи проводились у МТВОК «Рив'єра», що знаходиться у с. Фонтанка Одеської області. До перевірки не надано Жодних документів щодо відрядження робітників ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» до м. Київ для підписання актів виконаних робіт;

в актах не зазначено сутність проведених робіт, не наводиться їх зміст та обсяг, не можливо встановити терміни понесених витрат;

не наводиться якісний перелік робіт, результати та висновки щодо їх проведення.

Поряд з цим, як до перевірки так і до суду не надано жодного примірника та зразка одиниці результатів проведених робіт "наданих послуг), як підтвердження реальності наданих послуг у зазначеному в актах обсязі.

Керівнику ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» наданий запит від 04.01.2017 року щодо надання копій документів за період 01.01.2015-30.09.2016 по контрагентам-постачальникам, пов'язаним з отриманням послуг, які розшифровують суть послуги та дають змогу пов'язати їх з господарською діяльністю ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» згідно з переліком постачальників, наведеним у додатках до акту.

До перевірки надана розшифровка до звіту за період червень-серпень 2016 року по ФОП ОСОБА_11, згідно з якою були проведені зустрічі з низкою підприємств у сфері регулювання орендних відносин та після проведених зустріч надані рекомендації щодо подальших дій з даними орендарями, які до перевірки не надані. Крім того, наведені назви компаній, але відсутні ідентифікаційні коди, або ІПН, тому не має можливості встановити реальність даних компаній на ринку України; були проведені зустрічі з іншими компаніями з питань маркетингу, фінансової діяльності, створення файлу «Приблизна оцінка доходної частини бюджету ТРЦ». Але, у переліку назв компаній відсутні ідентифікаційні коди, або ІПН. що не дає можливості встановити реальність даних компаній на ринку України. Крім того, відсутні результати проведених зустріч. Щодо інших контрагентів - постачальників, на дату підписання акту перевірки документи та письмові пояснення ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» не надані.

Поряд з цим, судом встановлено, що ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» укладено Кредитний договір на суму 60 000 000.0 євро від 05.08.2008 року з MARFIN POPULAR BANK PUBLIC CO LIMITED, в якості Організатора Кредиту, Офшорного Довірчого Керуючого та Кредитного Агента, та ВАТ «МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК» у якості Українського Агента із забезпечення та обслуговуючого банку та CENTRAL INVEST CYPRUS LIMITED у якості Кіпрського контрагента за договорами Хеджування. Під час перевірки надавалась сканована копія Другого договору про внесення змін від 17.07.2009. Дата повернення інвестиційної кредитної лінії - 18.12.2014 року.

Також, до перевірки надано Шостий договір про внесення змін до кредитного договору на суму 68 000 000 євро від 05.08.2008 року, укладений 17.01.2013 між ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» як Позичальник, СYPRUS POPULAR BANK PUBLIC CO LTD, раніше відомий як MARFIN POPULAR BANK PUBLIC CO LIMITED, як Основний Кредитор. Організатор Кредиту, Офшорний Довірчий Керуючий та Кредитний Агент, ПАТ «МАРФІН БАНК» як Український Агент із Забезпечення та Обслуговуючий Банк. CENTRAL INVEST CYPRUS LIMITED як Кіпрський Контрагент за Договорами Хеджування. ТОВ «ТРІТОН ХОЛДИНГ» (34980394) як Член Групи, NORTH REAL ESTATE OPPORTUNITIES FUND HOLDING LP як Бенефіціар та ARGO REAL ESTATE OPPORTUNITIES FUND LIMITED як Спонсор, внесені зміни до умов Зміненого Кредитного Договору з метою відображення зміни назви MARFIN POPULAR BANK PUBLIC CO LIMITED на СYPRUS POPULAR BANK PUBLIC CO LTD.

Позивачем як до перевірки, так і до суду не надано документи, що підтверджують проведення реєстрації в НБУ строку погашення кредиту - після 18.12.2014 (тобто зміни щодо періоду нарахування процентів, дати повернення інвестиційної кредитної лінії), назви нерезидента та уповноваженого банку.

Згідно з висновками акта перевірки, нараховані відсотки по кредитному договору від 05.08.2008 року, укладеному ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» з MARFIN POPULAR BANK PUBLIC CO LIMITED, не можуть бути визнаними зобов'язаннями відповідно до ст.4 Положення (стандарту бухгалтерського обліку 31 "Фінансові витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.04.2006 № 415, внаслідок чого витрати на проценти (за користування отриманим кредитом) не відносяться до фінансових витрат.

За результатами перевірки встановлено порушення п.п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ»: завищено інші операційні доходи за 2 кв. 2016 року на суму 7410815 грн., завищено інші операційні витрати на суму 17615300 грн. (в т.ч. за 2015 рік на 2497234 грн., 1 кв.2016 року на 8163560 грн., 3 кв. 2016 року на 6954506 грн.), завищено фінансові витрати на суму 155830950 грн. (в тому числі: 2015 рік - 59 263 257 грн., 1 кв.2016 року - 33 577 4326 грн., 2 кв. 2016року - 30 673 950 грн., з кв. 2016 року - 32 316 311 грн.).

Також, судом встановлено, що під час перевірки відповідачем встановлено нереальність виконання внутрішніх будівельно-монтажних та демонтажних робіт в ТРК «Рів'єра» підприємством ПП «НЕГА НОВА ДИЗАЙН».

В акті перевірки зазначено, що ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» порушено п. 198.5. ст. 198 Податкового кодексу України у зв'язку з тим, що підприємством не нараховано податкові зобов'язання по операціях, що не є господарською діяльністю платника податку та по яким було сформовано податковий кредит, на загальну суму 343541 грн.

За перевіряємий період з 01.09.2015 по 30.09.2016 встановлено здійснення ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГ ЛЯДИ» виплат доходів нерезидентам з джерелом походження з України у вигляді інжинірингу - Kids Play Design Sp.z.o.o., Польща.

ТОВ «Нові Бізнес Погляди» укладено договір від 25.11.2015 №2015/4 про надання послуг для розважального центру з Kids Play Design Sp.z.o.o., Польща.

Як вбачається із вказаного договору, виконавець за замовленням Замовника розробляє Дизайн-Проект для Сімейного розважального центру (надалі - «Послуги»), а Замовник приймає і оплачує послугу відповідно до умов цього Договору. Найменування, кількість і конфігурація Дизайн-Проекту та Технічної Документації визначені в Додатку № 1 (Дизайн-проект), який становить невід'ємну частину цього Договору. Оплата - в євро по безготівковому розрахунку шляхом банківського переказу.

Проведення виплат на користь нерезидента по договору № 2015/4 про надання послуг для розважального центру від 25.11.2015, підпадають під визначення виплати доходів у вигляді інжинірингу по Податкового кодексу України.

Відповідно до Довідки про місце проживання або перебування для податкових цілей (сертифікат резиденції) №3071-ОВ-1.4060.350.2016 від 04.05.2016 року, виданої начальником Першого Вєлькопольського фінансового управління у м. Познань, за період з 01.01.2015 року Kids Play Design Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia, , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_2, має місце проживання або перебування в Польщі, і має необмежений обов'язок щодо сплати податків у розумінні угоди, укладенрї між урядом Республіки Польщі і Урядом України щодо уникнення подвійного оподаткування і запобігання ухиленню від сплати прибуткового податку.

Згідно з наданими до перевірки документами, перевіркою досліджено, що фактично послуги по Договору від 25.11.2015 №2015/4 надано резидентами України - ФО ОСОБА_13, ФО - ОСОБА_12, тому нерезидент Кісіз Ріау Безідп 8р.г.о.р., Польща, не являється бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу та при перерахуванні коштів по вищезазначеному договору ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОЕЛЯДИ» повинно було нарахувати, утримати та сплатити до бюджету податок з доходу нерезидента за ставкою 15%.

Отже, суд погоджується з висновками акту перевірки, що в порушення п.п.16.1.3. п.16.1 ст.16, п. 103.9 ст.103 Податкового кодексу України. Наказу Міністерства фінансів України від 20.10.2015 №897 «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємства». ТОВ «Нові Бізнес Погляди» не наданий Додаток ПН до рядка 23 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства, Таблиця 1 - Розрахунок (звіт) податкових зобов'язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України відносно виплати доходу нерезиденту - Kids Play Design Sp.z.o.o., Польща: 1 півріччя 2016 - 434 490,95 гри.; 3 квартали 2016 - 434 490,95 грн.

Крім того, перевіркою встановлено завищення суми податкових зобов'язань по податку з доходу нерезидента: за 1 півріччя 2016 року на 382439.89 грн., за 3 квартали 2016 року на 369359,34 грн.

Вказаних висновків позивачем не спростовано, доказів в підтвердження викладених у позовній заяві обставинах до суду не надано.

Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що правомірність дій позивача при визначенні об'єкту оподаткування не підтверджені документально, що не дає право підприємству на віднесеня таких операцій до витрат підприємства, не спростовує твердження відповідача по порушенням, викладеним в акті перевірки.

Відповідачем, у свою чергу, наведено переконливі доводів, що ґрунтуються на об'єктивній інформації та спростовують факти, засвідчені наданими позивачем документами.

Суд зауважує, що документи наявні у позивача та надані до суду не спростовують висновків акут перевірки.

Надання належним чином всіх оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні.

Висновки відповідача в акті перевірки, є підставою для позбавлення позивача, як о платника податку, права на визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток. Позивач не виконав усі передбачені законом обов'язки щодо цього та не має всі документальні підтвердження розміру таких витрат.

В розрізі наведеного вище, а також приймаючи до уваги, що викладені в акті перевірки факти взагалі ґрунтуються на документах первинного бухгалтерського обліку, висновки відповідача зроблені з належною оцінкою та дослідженням зібраної за результатами перевірки інформації та на підставі норм чинного законодавства, що, як наслідок, вказує на доведеність встановлених перевіркою порушень.

А отже, податкові повідомлення-рішення від 22.02.2017 року №, яким застосовано штрафні санкції у сумі 340 грн. за платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб, №, яким застосовано штрафні санкції у сумі 586 485,55 грн. за платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб, №, яким зменшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб у розмірі 212 611,72 грн., №, яким нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства у розмірі 680 грн., №, яким нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов'язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства у розмірі 1 639 449,20 грн., від 08.06.2017 року №001285, яким нарахований податок на додану вартість в сумі 4 329 889,00 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2 164 945,00 грн., №001289, яким яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 22 444 990,00 грн., є такими, що відповідають суті виявлених порушень і не підлягають скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв'язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судові витрати розподілити відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові Бізнес Погляди» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові Бізнес Погляди» залишок несплаченої суми судового збору, відстроченого ухвалою суду від 21.06.2017 року, з урахуванням уточнення позовних вимог, у розмірі 412 129 /чотириста дванадцять тисяч сто двадцять дев'ять/ грн. 34 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.15.5 ч.І Перехідних положень КАС України апеляційна скарга подається до або через відповідні суди, а матеріали справи витребуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 09.06.2018 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Нові Бізнес Погляди», , 67571, Одеська обл., Комінтернівський р-н, с. Фонтанка, Багатофункціональний торгівельно-виставковий-офісний комплекс «Рівєра»

Відповідач: Головне управління ДФС в Одеській області, , 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5

Суддя П.П.Марин

.