Справа № 214/758/18(2-а/214/86/18)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2018 року справа № 214/758/18(2-а/214/86/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача ОСОБА_1, суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року (головуючий суддя у 1 інстанції Прасолов В.М., рішення ухвалено та складено у залі судового засідання Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в м. Кривому Розі 13 березня 2018 року) в адміністративній справі № 214/758/18(2-а/214/86/18) за позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року представник позивача ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 (далі відповідач, інспектор) про визнання протиправними дій, які полягають у неправомірному складанні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі №536936 від 28 січня 2018 року про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 2 ст.122 КУпАП; скасування постанови №536936 від 28.01.2018 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за ч. 2 ст.122 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з обставинами, викладеними в постанові не погоджується, оскільки порушення ПДР, зазначене інспектором в постанові ним не вчинювалося. Зазначив, що він не здійснював обгону, а випереджав автомобіль, оскільки на зустрічну смугу руху не виїжджав. Також вказує на те, що відсутні докази скоєного ним правопорушення. Зауважив, що відповідач суттєво порушив його права, оскільки не надав можливості скористуватися правами передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі.

Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Інспектор роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, її незаконність та необґрунтованість, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що постанова в справі про адміністративне правопорушення складена повноважною на те посадовою особою згідно з вимогами КУпАП, та за наявності достатніх даних про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, дії позивача кваліфіковані правильно. Також зауважив, що з боку позивача, під час винесення постанови, не надходило ані клопотань, ані заяв щодо обґрунтування своїх дій.

У апеляційній скарзі відповідач також просив розгляд справи проводити без його участі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача в частині скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення стягнення на позивача, а рішення суду першої інстанції в цій частині залишити без змін. В обґрунтування відзиву зазначає, що відповідач не надав беззаперечних доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

У відзиві відповідач також просив розгляд справи проводити без його участі.

Особи, які беруть участь у справі про дату і місце розгляду справи повідомлені належним чином, жодних клопотань чи заяв до суду не надали, тому апеляційний перегляд здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.1, п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 28 січня 2018 року інспектором 3 роти батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 розглянута справа про адміністративне правопорушення та винесена постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №536936, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с. 7).

За змістом цієї постанови, 28 січня 2018 року о 14:35 годині в на автодорозі М-12 «Стрий - Знам'янка» 305 км ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом здійснив обгін транспортного засобу на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, чим порушив п. 14.6 г ОСОБА_4 дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначав, що інспектор при розгляді справи про адміністративне правопорушення, діяв всупереч вимогам ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин, вирішив справу в порушення вимог закону. Оскільки, при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності інспектор діяв з порушенням вимог КУпАП, то інспектор притягнув позивача до адміністративної відповідальності необґрунтовано. Отже винесена інспектором постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції не може погодитися в повній мірі з позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобовязані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ОСОБА_4 дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Підпунктом г пункту 14.6 ОСОБА_4 дорожнього руху передбачено, що обгін заборонено на ділянках з обмеженою оглядовістю.

Відповідно до п. 1.10 ОСОБА_4 дорожнього руху, обгін - це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов'язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

Згідно з частиною ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з абз.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно з ч.3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, причиною притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало порушення позивачем пп. «г» п. 14.6 ПДР України.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано суду жодних доказів в розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які підтверджують порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху, наявність в його діях складу правопорушення та правомірність прийняття оскаржуваної постанови (фото, відеозапис тощо).

Так, з дослідженого відеозапису з нагрудної камери інспектора, вбачається, що факту скоєння ОСОБА_3 правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., нагрудною камерою інспектора не зафіксовано, а відтак, відеозапис не може бути використаний відповідачем як засіб доказування у суді. Інших доказів на підтвердження порушення позивачем пп. «г» п. 14.6 ПДР України відповідачем не надано.

В свою чергу позивач в адміністративному позові заперечує проти вчинення ним адміністративного правопорушення та зазначає про те, що не порушував ОСОБА_4 дорожнього руху, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, не доведеним є факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що постанова серії БР №536936 від 28.01.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню, у звязку з недоведеністю вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасування, колегія суддів вважає, що згідно з приписами вищенаведеної норми, виникає необхідність закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_3.

Що стосується вимог позивача про визнання протиправними дій Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 в частині складання постанови серії БР №536936 від 28.01.2018 року, колегія суддів вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ОСОБА_4 дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною ч.1 ст.283 КУпАП, передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Отже, здійснення контролю за дотриманням ОСОБА_4 дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мереж є компетенцією поліції (посадової особи поліції) та у разі виявлення вчинення особою адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, орган (посадова особа) виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що при складенні постанови серії БР №536936 від 28.01.2018 року відповідач діяв у межах наданих йому повноважень та у спосіб визначений діючим законодавством, а тому такі дії є правомірними.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року в адміністративній справі № 214/758/18(2-а/214/86/18) за позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії БР №536936 «Про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі» від 28.01.2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_3.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили 12 червня 2018 року та відповідно до ч.3 ст.272, ст.286 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 12 червня 2018 року.

ОСОБА_5 ОСОБА_1

Судді Н.А.Олефіренко

ОСОБА_6