Справа № 569/4982/18
Суддя: Смолій Л. Д.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/4982/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2018 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Смолій Л.Д.

при секретарі Хлуд І.П.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП ОСОБА_3 про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась з позовом до інспектора роти № 3 батальйону УПП у Рівненській області ОСОБА_3 про поновлення строків оскарження постанови та скасування постанови серії БР № 217099 від 02.03.2018 року, в якому просить поновити строк оскарження, скасувати постанову вказану про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив поновити ОСОБА_2 строк на звернення з позовом до суду, оскільки остання у період з 03.03.2018 року по 21.03.2018 року доглядала за хворими дітьми. Вказав, що ОСОБА_2 правил дорожнього руху не порушувала, оскільки здійснила зупинку за перехрестям, поза зоною дії знаку.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи, був повідомлений завчасно та належним чином. За таких обставин суд вважає, що можливо розглянути справу за відсутності представника субєкта владних повноважень.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до наступного висновку.

З копії постанови Серії БР № 217099 від 02.03.2018 року про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_2, 02.03.2018 року о 11 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом Лексус номерний знак ВV 8885 НМ в м. Рівне, по вул.. Гетьмана Полуботка,35 здійснила зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушила розділ 33 п.3.34 ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Згідно зі ст. 289 КУпАП скаргу на постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку, цей строк за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу.

Частиною 1 ст. 168 КАС України передбачено, що позов предявляється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення

Позивач ОСОБА_2 просить поновити строк звернення до суду з позовом у звязку з тим, що здійснювала догляд за хворими дітьми з 03.03.2018 року по 21.03.2018 року, вказану причину суд вважає поважною та з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача поновлює ОСОБА_2 строк на звернення до суду з адміністративним позовом.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

З позову ОСОБА_2 та пояснень представника позивача в судовому засіданні вбачається, що позивач не порушував вимог ч.1 ст. 122 КУпАП. Представник відповідача, субєкт владних повноважень не надав суду належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених позивачем в адміністративному позові.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення є недоведеною, при винесенні оскаржуваної постанови не були зясовані всі обставини справи, а тому позовні вимоги є обгрунтованими.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, субєкт владних повноважень, не надав суду належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених ОСОБА_2 в адміністративному позові .

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення, доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови відповідачем не спростовані.

За вищевикладених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 122, КУпАП, ст.ст. 6, 14, 72-77, 90,121-122, 241-243, 245-246, 250,295 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Позов ОСОБА_2 до інспектора роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП ОСОБА_3 про скасування постанови - задовольнити повністю.

Постанову серії БР № 217099 від 02.03.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. визнати протиправною та скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 122 КУпАП- закрити.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

ОСОБА_2, 33000, м. Рівне, вул. Ясна, буд. 7 б кв. 54.

Інспектор роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП ОСОБА_3, 33028, м. Рівне, вул. С.Бандери, 14а

Суддя