Справа № 760/8883/18
Суддя: Українець В. В.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 760/8883/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 8 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Бориспольця Євгенія Володимировича про визнання дій протиправними, скасування протоколу про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним адміністративним позовом до відповідача.

Свої вимоги мотивує тим, що 18 серпня 2017 року інспектором роти № 8 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Бориспольцем Є.В. стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за керування автомобілем у стані алкогольного сп'яніння за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Зазначає, що 17 серпня 2017 року близько 21 години він припаркував свій автомобіль у дворі будинку по вул. Верховинній, 18 в м. Києві. Він стояв у дворі будинку та розмовляв зі своїм знайомим. Приблизно через 30 хвилин до подвір'я будинку виїхало два автомобіля, серед яких був автомобіль патрульної поліції. Співробітники поліції та особа у цивільному одязі повідомили йому, що він керував автомобілем та не був пристебнутий паском безпеки У подальшому щодо нього склали постанову за інше правопорушення - що він при керуванні автомобілем не користувався показчиками повороту.

Після цього його звинуватили в тому, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння. На прохання повідомити його процесуальні права та обов'язки та ознайомити з матеріалами в справі про адміністративне правопорушення, працівники поліції зазначили, що вони мають право не повідомляти його права та обов'язки та не зобов'язані ознайомлювати його з будь-якими матеріалами. Також співробітники поліції попередили його, що у випадку сперечань з ними вони застосують до нього фізичну силу.

Розуміючи, що ситуація набуває негативного окрасу та є ризики можливого надуманого звинувачення в перебуванні в стадії алкогольного сп'яніння, він запропонував інспекторам провести його огляд на місці із залученням двох свідків з метою встановлення або спростування факту алкогольного сп'яніння. Його прохання було відхилено та зазначено, що такий огляд буде проводитись у медичній установі.

Приїхавши медичного закладу, співробітники поліції спочатку зайшли до лікаря у кабінет, а через п'ять хвилин запросили його.

Лікар поміряла йому тиск, попросила здійснити фізичні вправи, які він з легкістю виконав, та повідомила, що він є п'яним. Зразки біологічного середовища лікарем при огляді не відбирались. Його прохання щодо забору крові чи сечі лікарем було проігноровано та відмовлено йому в здачі зразків сечі для аналізу.

Після цього він попросив співробітників поліції замінити лікаря або поїхати до іншої клініки на їх вибір для проходження освідомлення, щоб у нього відібрали зразки біологічного середовища (кров чи сечу) для проведення належних лабораторних досліджень для спростування висунутих щодо нього звинувачень. Його прохання було проігнороване.

Після закінчення процедури огляду приблизно у період часу з 00 годин 30 хвилин по 01 годину 30 хвилин (на автозаправній станції, яка розташована поряд) патрульні поліцейські утримували його закритим у їх службовому автомобілі поки вони спілкувались з іншими колегами, курили та пили каву.

У подальшому без його дозволу працівник поліції переїхав на його автомобілі на іншу вулицю, заборонили йому телефонувати, пригрозивши в іншому випадку забрати телефон та застосувати фізичну силу. Також він повідомив, що його автомобіль буде евакуйовано.

Приблизно о 04 годині ранку без складання акту огляду, у його присутності та співробітників поліції, його автомобіль було завантажено на евакуатор, який відвіз транспортний засіб на штрафмайданчик.

Копія протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України йому не надавалась та лише у 2018 році він дізнався про його існування.

Ранком 18 серпня 2017 року він за власним бажанням з'явився на медичне дослідження щодо стану сп'яніння до КМНКЛ «Соціотерапія» - того ж самого медичного закладу, лікар якого декілька годин тому надала поліцейським довідку про його перебування у нетверезому стані.

За результатами медичного дослідження біологічних зразків крові ОСОБА_1 КМНКЛ «Соціотерапія» надано довідку № 1274 від 18 серпня 2017 року, згідно з якою за результатами проведеної газорідинної хроматографії у крові ОСОБА_1 етанолу не виявлено.

Згідно з даними токсикологічного аналізу крові № 1274 від 18 серпня 2017 з КМНКЛ «Соціотерапія» на ім'я ОСОБА_1 - в крові етиловий спирт не виявлений, що дозволяє стверджувати про те, що на момент забору крові для токсикологічного дослідження в умовах Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги 18 серпня 2017 року о 12.15-12.20 він був тверезий.

Таким чином, неможливо достовірно стверджувати про те, що він 17 серпня 2017 року в період часу, приблизно з 21 години 30 хвилин по 22 годину 00 хвилин перебував чи не перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Вважає дії працівників поліції щодо його огляду на стан сп'яніння та по складенню протоколу про адміністративне правопорушення неправомірними, протиправними та такими, що порушують його права.

Просить суд ухвалити рішення, яким:

-визнати протиправними дії інспектора роти № 8 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Бориспольця Є.В. щодо проведення 17-18 серпня 2017 року стосовно нього огляду на стан сп'яніння;

-визнати протиправними дії інспектора роти № 8 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Бориспольця Є.В. щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 124298 від 18 серпня 2017 року;

-визнати протиправним та скасувати протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 124298 від 18 серпня 2017 року.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 10 квітня 2018 року поновлено пропущений строк на звернення до суду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.

З відзиву на позовну заяву інспектора роти № 8 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Бориспольця Є.В., поданого після встановленого судом строку на подання відзиву на позов, вбачається, що він просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що для захисту своїх прав та інтересів особа наділяється правом оскаржити в порядку адміністративного судочинства не будь-які рішення суб'єктів владних повноважень, а лише ті, які за своєю юридичною природою поділяються на нормативно-правові акти і правові акти дії, до яких протокол про адміністративне правопорушення не віднесений. Він є лише документом, в якому зафіксовані певні обставини. Сам по собі протокол не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору, він не створює юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення, безпосередньо не впливає на права та обов'язки особи, щодо якої він складений, та не є обов'язковим дня виконання.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 КпАП України протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 130 КпАП України, мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), тому він діяв на підставі та в межах своїх повноважень. Також вважає, що вимоги про визнання протиправними дій, які полягали у проведенні огляду позивача на стан сп'яніння, не підлягають задоволенню. Огляд позивача на стан сп'яніння проводився не інспектором, а лікарем у закладі охорони здоров'я.

Відповідач вказав, що він був зобов'язаний скласти протокол про адміністративне правопорушення стосовно позивача, оскільки були достатні підстави вважати, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 18 серпня 2017 року щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 124298 за те, що останній керував автомобілем марки «Lexus RX 350» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 в стані алкогольного сп'яніння (а.с. 42).

Підставою для складення протоколу був висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного в КМНКЛ «Соціотерапія» від 18 серпня 2017 року № 006350 (а.с. 43-44).

Позивач заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та оскаржив дії інспектора по проведенню огляду, по складенню протоколу та безпосередньо сам складений протокол до суду в порядку адміністративного судочинства. Посилається на те, що такі дії були вчинені з суттєвими порушеннями вимог закону.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо проведення 17-18 серпня 2017 року стосовно нього огляду на стан сп'яніння.

З матеріалів справи вбачається, що такий огляд безпосередньо відповідачем не проводився, а був здійснений лікарем КМНКЛ «Соціотерапія», тому інспектором права позивача щодо проведення огляду на стан сп'яніння порушені не були.

Також позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 124298 від 18 серпня 2017 року, визнати його протиправним та скасувати.

Згідно зі ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У ч. 1 ст. 246 КпАП України визначено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 254 КпАП України передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За нормами ст. 278 орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2)чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3)чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідачем в обґрунтування своїх заперечень у відзиві зазначено про те, що фактично позивач порушує питання про оскарження правомірності його дій по складенню протоколу про адміністративне правопорушення. Разом з тим, сам по собі протокол не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору, він не створює юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення, безпосередньо не впливає на права та обов'язки особи, щодо якої він складений, та не є обов'язковим дня виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При вирішенні адміністративного спору суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Обов'язковим є порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за захистом.

Вбачається, що підставою для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому обов'язковою умовою для визнання таких дій чи бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Разом з тим, складання протоколу є процесуальною дією суб'єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та на підставі ст. 251 КпАП України є предметом оцінки судом в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб'єкта владних повноважень, не породжує для позивача будь-яких правових наслідків, а тому позовні вимоги про визнання протоколу незаконним не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно зі ст. 221 КпАП України судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст. 130 КпАП України.

Оспорюваний протокол за ст. 130 КпАП України та додані до нього документи підлягають розгляду як документи, якими зафіксовано певні факти та за результатами його розгляду має бути прийняте процесуальне рішення щодо наявності чи відсутності вини особи.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Разом з тим, розгляд питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та рішення суб'єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного суду від 10 травня 2018 року в справі № К/9901/12359/18.

За таких обставин, суд вважає, що відповідність та законність дій інспектора стосовно складення протоколу про адміністративне правопорушення має оцінюватись у сукупності з іншими доказами відповідно до процесуального закону судом (суддею), в провадженні якого знаходиться адміністративний матеріал за таким протоколом про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З огляду на наведене, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволені адміністративного позову.

Керуючись статтями 130, 245, 246, 251, 254, 256, 258, 261, 268, 276, 278, 288, 289, 293 КпАП України, Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 Про Правила дорожнього руху, статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) до інспектора роти № 8 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Бориспольця Євгенія Володимировича (м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9) про визнання дій протиправними, скасування протоколу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: