Справа № 330/805/18
Суддя: Гусарова В. В.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/805/18

2-а/330/20/2018

"07" червня 2018 р. Якимівський районний суд Запорізької області в складі :

головуючого судді Гусарової В.В. при секретарі Колєдаєвої Л.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження з викликом сторін адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в м. Запоріжжі про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення

встановив:

18.05.2018р до Якимівського районного суду звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління національної поліції в Запорізькій області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до позову, постановою у справі про адміністративне правопорушення серії БР №483214 від 28 квітня 2018 року, винесеною поліцейським роти № З батальйону № 2 управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліціїдо позивача застосовано адміністративне стягнення за ст. 122 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень.Відповідно до змісту зазначеної постанови, позивач 28 квітня 2018 року о 09 год. 40 хв. далі цитує: «в. м. Запоріжжі вул. Космічна б. 140 при виїзді з вул. Космічна на трасу Харків-Сімферополь не вказав відповідний сигнал повороту при повороті праворуч, чим порушив п.п. 9.2 б».

Постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БР №483214 від 28 квітня 2018 року є протиправною і підлягає скасуванню з наступних підстав.

Після зупинки транспортного засобу поліцейським позивачу було повідомлено про порушення мною правил дорожнього руху, а саме п. 9.2 відповідно до якого водій повинен подавати сигнали світловими показниками повороту відповідного напряму зокрема перед перестроюванням, поворотом або розворотом. В свою чергу я відразу не погодився зі змістом описаного порушення, виходячи з того, що я впевнений про подання мною сигналів світловими показчиками повороту відповідного напряму, адже відповідно до змісту обов'язків, передбачених п. 2.3 Правил дорожнього руху України (далі -ПДР України) мною для забезпечення безпеки дорожнього руху перед виїздом перевірено та забезпечено технічно справний стан і комплектність транспортного засобу.

При цьому згідно ст. 280 КУпАП: «орган (посадова особа) при розгляді справи про дміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що ом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи».

У цьому контексті права позивача, за його думкою, були грубо порушені поліцейським, а саме:

-справа розглядалася за його відсутності;

- позивачу не було надано можливості ознайомитися з будь-якими доказами по справі про адміністративне правопорушення, зокрема відеозапису технічних приладів або засобів;

- не надано можливості та часу щодо збору позивачем додаткових доказів з метою обґрунтування власної позиції, не прийнято жодного рішення стосовно висунутого позивачем клопотання щодо опитування ОСОБА_2.

Зазначене свідчить, за думкою позивача, про неповне, а значить необ'єктивне з'ясування обставин за справою про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП). Відповідно оскаржувану постанову не можна визнати такою, що прийнята в результаті дотримання визначених ст. 245 КУпАП завдань провадження у справі про адміністративне правопорушення, а саме щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обстави кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом, що є порушенням процесу провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Продовжуючи порушувати порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачу було відмовлено у видачі копії постанови у справі про адміністративне правопорушення, що суперечить положенням ст. 285 КУпАП.

Очевидність порушень його прав та процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення зумовили необхідність звернення за номером служби «102» (безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу) до органу поліції з метою забезпечення реалізації наданих мені законом прав (я не відмовлявся від отримання копії постанови по справі про адміністративне правопорушення, а навпаки прагнув її отримати). У результаті за адресою мого перебування прибув представник управління патрульної поліції у м. Запоріжжі, який прийняв заяву згідно Закону України «Про звернення громадян». Виходячи з того, що поліцейським грубо порушувалися вимоги низки приписів нормативно-правових актів, з цього моменту з метою забезпечення можливого захисту моїх прав ОСОБА_2 почав відео фіксування подальших подій за допомогою технічного засобу мобільного телефону, яке може слугувати підтвердженням деяких описаних фактів.

Більше того, у порушення ст. 279 КУпАП поліцейським не вивчено усіх навіть наявних доказів. Так, поліцейський не переглядав відеозапису правопорушення (у графі «до постанови додається» постанови серії БР № 483214 передбачено існування, проте фактично: не додано, файл «АР 00105», який зберігається в архіві);не перевірено технічний стан транспортного засобу; не досліджено причини чи умови, що могли сприяти ранньому

вимкненню сигналу світлового покажчику повороту; не опитано свідків тощо.

В позові позивач просить скасувати постанову БР № 483214 від 28 квітня 2018 р. та провадження по справі зарити.

Відповідно до ухвали суду від 18.05.2018 р. справа розглядається у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.

Позивач надав до суду заяву в якій просив проводити судове засідання без його участі, позов задовольнити.

Представника позивача двічі було повідомлено належним чином про час та місце судового засідання, також пропонувалося надати до суду відзив на позовну заяву. Але представником відповідача відзив на позовну заяву до суду не надано.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до постанови серії БР № 483214 від 28 квітня 2018 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху(частини друга статті 122 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції - ч.2 ст. 258 КУпАП.

Згідно ч.3 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Позивач вказує, що з постановою він не був згідний, і вважав, що в його діях відсутня подія та склад правопорушення.

Статтею 268 КУпАП визначає права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Позивач у позові зазначив, що був позбавлений реалізовувати свої права при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Відповідач не надав до суду доказів, які ці твердження спростовують.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Позивач в позові вказав, що відповідач не вивчив та не оцінитв всі наявні докази по справі, відповідач не надав до суду доказів, що спростовують твердження позивача.

За приписами частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України здійснення розгляду і вирішення справ в адміністративних судах на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості та офіційного з'ясування всіх обставин справи.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В постанові БР 483214 вказано, що при її складанні застосовано відео реєстратор, але відповідачем до суду не надано відеозапису який би підтверджував скоєння позивачем правопорушення.

За таких обставин на думку суду, були відсутні достатні та достовірні докази, щодо вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення та відповідно правомірності накладення на позивача адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином відповідачем не надано суду доказів того, що в дях позивача мався склад правопорушення, передбаченого ст. 122 КУпАП, а тому справа відповідно до ст. 286 ч.3 КАС України, 247 ч.1п.1,284 ч.1 п.3 КУпАП підлягає закриттю.

Відповідно до ст.143 КАС України судовий збір слід віднести за рахунок держави.

За таких обставин заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72, 77, 94, 243-246 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в м. Запоріжжі про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 28 квітня 2018 р. серія

БР № 483214 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної

відповідальності ст.122 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425.00 грн., винесену посадовою особою управління патрульної поліції в м.Запоріжжі, провадження по справі закрити.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі ( колишнього - Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду) через Якимівський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня його складання. Учасник справи, якому не було вручено рішення суду в день його складання, має право на поновлення пропущенного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Суддя :