Справа № 821/897/18
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2018-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/897/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ПРОДОВОЛЬЧА КОРПОРАЦІЯ" до Державної фіскальної служби України про визнання рішення про зупинення реєстрації податкової накладної протиправним та зобов'язання зареєструвати податкову накладну від 31.10.2017 р. № 1724,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ПРОДОВОЛЬЧА КОРПОРАЦІЯ" (далі - позивач, ТОВ "УПК") звернулося з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач), в якому просить скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 28.12.2017 р. № 495431/38822685, зобов'язати відповідача зареєструвати податкову накладну від 31.10.2017 р. № 1724.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що товариством була складена податкова накладна від 31.10.2017 р. № 1724 та направлена на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних. Контролюючим органом прийнято податкову накладну, але реєстрацію зупинено з підстав виявлення невідповідності обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 01.61. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК. Позивачем були надані усі необхідні документи, які підтверджують реальність здійснення операцій по цій податковій накладній. Однак, рішенням комісії ДФС України від 28.12.2017 р. № 495431/38822685 відмовлено у реєстрації вказаної накладної. Позивач вважає таку відмову протиправною.

Ухвалою від 16.05.2018 р. у справі відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання на 08.06.2018 р. на 10:00 год.

08.06.2018 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що позивачем по здійсненій операції з постачання продукції складено податкову накладну від 31.10.2017 р. № 1724 та направлено для реєстрації. Реєстрація даної податкової накладної була зупинена, оскільки відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 р. № 567. За результатами опрацювання системи моніторингу критеріїв ознак ризиків виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД:0703. Позивачу запропоновано надати пояснення та копії підтверджуючих документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН відповідно до п."в" пп.201.16.1 п.201 ст.201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом Міністерства фінансів України № 567. 28.12.2017 р. комісією Державної фіскальної служби України прийнято рішення № 495431/38822685 про відмову у реєстрації податкової накладної від 31.10.2017 р. № 1724 в ЄРПН з підстав надання платником податків копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

08.06.2018 р. від представників позивача та відповідача надійшли заява про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження.

Частиною 3 статті 194 КАС України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

За таких обставин суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, у жовтні 2017 року ТОВ "УПК" надавало сільськогосподарські послуги ДП "ДГ ІТСР імені ОСОБА_1 "Асканія-Нова" ННСГЦ з вівчарства" згідно договору підряду від 05.03.2017 р. № 05/03/17-АИ, зокрема, здійснило культивацію.

За результатами наданих послуг 31.10.2017 р. складено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000375 та податкову накладну від 31.10.2017 р. № 1724, яку направлено для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманої квитанції від Державної фіскальної служби України від 15.11.2017 р., реєстрацію податкової накладної зупинено відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України. В квитанції зазначено, що "ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 р. № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 01.61. Запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК".

На виконання пп.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПК України на адресу контролюючого органу позивачем подано повідомлення від 23.12.2017 р. № 23 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій з поясненнями, зокрема, договір підряду від 05.03.2017 р. № 05/03/17-АП, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.10.2017 р. № ОУ-0000375, оборотно-сальдову відомість рах. 10 за 4 квартал 2017 року, пояснення стосовно господарської діяльності підприємства від 19.12.2017 р. вих. № 19/12-1, таблиця даних платника податків № 11 від 20.12.2017 р., таблиця даних платника податків № 13 від 28.12.2017 р.

28.12.2017 р. комісією Державної фіскальної служби України прийнято рішення № 49543/38822685 про відмову у реєстрації податкової накладної від 31.10.2017 р. № 1724 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підставою для відмови в реєстрації податкової накладної від 31.10.2017 р. № 1724 зазначено, що надані платником податку копії документів, складені з порушенням законодавства та/або не є достовірними для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію даних податкових накладних.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Відповідно до пп."б" п.185.1 ст.185 ПК України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми п.187.1 ст.187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п.188.1 ст.188 ПК України).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

За приписами п.74.2 ст.74 ПК України (в редакції, яка була чинною на час прийняття рішення) в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (п.74.3 ст.74 ПК України).

Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" від 29.12.2010 р. № 1246 (далі - Порядок № 1246) податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Пунктом 12 Порядку № 1246 (в редакції, який був чинним на час прийняття рішення) визначено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно п.13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Аналогічні норми містив пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України (в редакції, яка була чинною на час прийняття рішення), згідно якого реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України (в редакції, яка була чинною на час прийняття рішення) визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З матеріалів справи слідує, що згідно квитанції від 15.11.2017 р. відповідачем зупинено реєстрацію податкової накладної від 31.10.2017 р. № 1724 з тих підстав, що ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених наказом Мінфіну від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 01.61.

Суд вважає, що контролюючим органом порушено норми пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України (в редакції, яка була чинною на час прийняття рішення), оскільки відповідачем не зазначено у рішенні від 15.11.2017 р. конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких здійснено зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування.

Суд зазначає, що контролюючим органом у рішенні вказується лише загальне посилання на відповідність податкової накладної № 1724 критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п.6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених наказом № 567. При цьому, пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України (в редакції, яка була чинною на час прийняття рішення) вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Зокрема, п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків наказу № 567 (який був чинним на час прийняття рішення) містить у собі визначення двох різних критеріїв: Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Таким чином, фіскальний орган зобов'язаний був у квитанції від 15.11.2017 р. чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений п.6 Критеріїв оцінки ступня ризиків наказу № 567. Визначення відповідачем у даній квитанції конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у наказі № 567 "Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

Так, відповідно до п.1 Вичерпного переліку документів наказу № 567 є перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (далі - Критерії):

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З аналізу норм законодавства слідує, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Відповідачем у квитанції по податковій накладній від 31.11.2017 р. № 1724 вказано про те, що виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 01.61, та запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України. Конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений наказом № 567 (пункт 1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику), не зазначено.

Разом з тим, суд приймає до уваги надання позивачем документів, які зазначені п.1 вичерпного переліку документів, затвердженому наказом № 567, для критерію, зазначеного у пп.1 п.6 Критеріїв.

Суд зазначає, що відповідно до пп.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПК України (в редакції, яка була чинною на час прийняття рішення) письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 ПК України (пп.201.16.3 п.201.16 ст.201 ПК України (в редакції, яка була чинною на час прийняття рішення)).

Судом встановлено, що відповідно до пп.201.16.2 п.201.6 ст.201 ПК України (в редакції, яка була чинною на час прийняття рішення), ТОВ "УПК" надано копії документів по господарській операції по податковій накладній від 31.10.2017 р. № 1724, а саме: договір підряду від 05.03.2017 р. № 05/03/17-АИ, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.10.2017 р. № ОУ-0000375, оборотно-сальдову відомість рах. 10 за 4 квартал 2017 року, пояснення від 19.12.2017 р. за вих. 19/12-1, таблиці даних платника податків від 20.12.2017 р. № 11 та від 28.12.2017 р. № 13.

Отримання вказаних документів не заперечується відповідачем.

В той же час 28.12.2017 р. комісія Державної фіскальної служби України прийняла рішення про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.10.2017 р. № 1724.

Абзацом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" від 29.03.2017 р. № 190 (яка була чинною на час прийняття рішення) (далі - Постанова № 190) установлено, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови № 190 (яка була чинною на час прийняття рішення) визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу ;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Таким чином, рішення комісії Державної фіскальної служби повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної. Однак, у рішенні від 28.12.2017 р. № 495431/38822685 вказано: або "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування", або "надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування". Тобто не конкретизовано, яка саме обставина стала підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної від 31.10.2017 р. № 1724.

Між тим позивачем надано всі документи, які підтверджують господарську операцію, що зазначена у податковій накладній від 31.10.2017 р. № 1724. Вказані документи не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу ст.ст.198, 201 ПК України, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку спричиняють втрату первинними документами юридичної сили. ДФС України не спростовано і встановленої ст.204 ЦК України презумпції правомірності вчинених підприємствами правочинів. Відповідачем взагалі не досліджувалися фактичні обставини щодо змісту та умов угоди, зобов'язань сторін за договором підряду від 05.03.2017 р. № 05/03/17-АИ.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про надання послуг позивачем ДП "ДГ ІТСР імені ОСОБА_1 "Асканія-Нова" ННСГЦ з вівчарства", та що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної від 31.10.2017 р. № 1724.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак відповідачем належними, допустимими та достатніми доказами не доведено правомірність рішення від 28.12.2017 р. № 495431/38822685 про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.10.2017 р. № 1724, а тому суд вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Таким чином позовні вимоги ТОВ "УКРАЇНСЬКА ПРОДОВОЛЬЧА КОРПОРАЦІЯ" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо стосується заяви позивача про зобов'язання відповідача подати звіт, суд зазначає, що відповідно до ст.382 КАС України, суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов'язком суду. Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об'єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами. Це виключно як певна (можливо, виняткова) міра впливу на той чи інший орган влади. Застосування наведеної норми - це прерогатива суду.

В своєму ж позові про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення позивач не навів аргументованих доводів, та не надав доказів того, що прийнята постанова суду буде відповідачем тривалий час не виконуватись. Тому дана заява позивача не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому сплачений ТОВ "УКРАЇНСЬКА ПРОДОВОЛЬЧА КОРПОРАЦІЯ" судовий збір у сумі 3524 грн. підлягає стягненню з Державної фіскальної служби України за рахунок її бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст., 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 194, 242-246, 25-, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ПРОДОВОЛЬЧА КОРПОРАЦІЯ" (73000, м.Херсон, вул.Полякова Георгія, 21/вул.Михайловича, 41, ) до Державної фіскальної служби України (МСП 04655, м.Київ, Львівська пл.8, ) про визнання рішення про відмову в реєстрації податкової накладної протиправним та зобов'язання зареєструвати податкову накладну від 31.10.2017 р. № 1724 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, № 486787/38822685 від 28.12.2017 р. в реєстрації податкової накладної від 31.10.2017 р. № 1724.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України (МСП 04655, м.Київ, Львівська пл.8, ) здійснити реєстрацію податкової накладної від 31.10.2017 р. № 1724.

Стягнути з Державної фіскальної служби України (МСП 04655, м.Київ, Львівська пл.8, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ПРОДОВОЛЬЧА КОРПОРАЦІЯ" (73000, м.Херсон, вул.Полякова Георгія, 21/вул.Михайловича, 41, ) судовий збір у сумі 3524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 8