Справа № 817/816/18
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2018 року м. Рівне №817/816/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується позивач) до Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку та зобов`язати призначити, нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 08.12.2017.

Ухвалою суду від 26.03.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено розгляд справи у підготовчому засіданні.

Ухвалою суду від 14.05.2018 підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

Учасники справи, належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання 31.05.2018 не прибули, подали клопотання про розгляд справи без участі їх представника.

Ухвалою суду від 31.05.2018 справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження.

Позивач в обґрунтування позову зазначає, що з моменту аварії на Чорнобильській АЕС до 31.12.1993 він постійно проживав в с.Тинне Сарненського району Рівненської області, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. Крім того, позивач відноситься до 3-ї категорії потерпілих внаслідок аварії. Тому, він має право на зменшення пенсійного віку на 6 років відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У 2014 році позивачу була призначена пенсія зі зниженням пенсійного віку, однак у листопаді 2014 року відповідач прийняв рішення про припинення виплати пенсії, оскільки відповідно до довідки Тинненської сільської ради №2910 від 06.09.2014 позивач був зареєстрований у м. Тинне з 27.07.1989 по 13.04.1999. У 2017 році ОСОБА_1 звернувся до сільської ради щодо перевірки даних його прописки. Таким чином, виконавчий комітет Тинненської сільської ради надав довідку від 26.10.2017 №574 щодо постійного проживання позивача в період з 01.01.1986 по 13.06.1998 та з 13.02.2001 по даний час у с. Тинне, при цьому зазначивши про помилковість виданої довідки №2910 від 06.09.2014. Позивач 08.12.2017 звернувся до відповідача з вказаною довідкою сільської ради та з заявою про приначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку. Однак, відповідач відмовив йому у призначенні пенсії, зсилаючись на фактичні дані щодо роботи в цей період не в зоні гарантованого добровільного відселення. Тому, позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку і зобов`язати орган Пенсійного фонду України призначити йому пенсію.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, де вказав, що поданими позивачем документами не підтверджується період його постійного проживання у зоні гарантованого добровільного відселення. Тому, позивач не має права на призначення пенсії. Крім того, відповідач вказує на пропущення позивачем строку звернення до суду, оскільки фактична відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 була ще 29.10.2014. Тому, Сарненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджено Чорнобильським посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.11).

У вересні 2014 року позивачу була призначена пенсія за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

24.11.2014 відповідач прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з непідтвердженням факту постійного проживання у зоні гарантованого добровільного відселення.

08 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку.

Відповідно до листа від 05.01.2018 №126/02 відповідач повідомив позивача, що за результатами перевірки поданих документів він не має права на призначення пенсії на підставі приписів статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.14).

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своїх дій, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Стаття 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно статтею 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі Закон №796-ХІІ) визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зокрема, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до абзацу 1 статті 55 Закону №796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-ХІ особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років у такому порядку: 3 роки (початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період) та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Судом встановлено, що позивач у період з 01.01.1986 по 13.06.1998, з 13.02.2001 по даний час проживає у селі Тинне Сарненського району Рівненської області.

Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №106 від 23.07.1991 року, село Тинне Сарненського району відноситься до гарантованого добровільного відселення.

Суд зазначає, що механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (із змінами внесеними постановою правління Пенсійного фонду України 26.04.2017 №9-1) (далі - Порядок №22-1)

До заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, в тому числі документи, які засвідчують особливий статус: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»);

При прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

При цьому, суд наголошує, що документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» (частина третя статті 65 Закону).

Відповідно до статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» довідка про період проживання, роботи на цих територіях є підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях.

Отже, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України в постанові від 04 вересня 2015 року (№690/23/15-а), Вищим адміністративним судом України в ухвалах від 05 травня 2017 року у справі №К/800/15193/17, від 03 жовтня 2017 року у справі №К/800/31990/17.

Видача посвідчень проводиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що таке посвідчення позивачу видане уповноваженим на те державним органом (Рівненська ОДА), який при видачі зазначеного посвідчення перевіряв достовірність поданих позивачем документів.

Відповідно до посвідчення позивача ОСОБА_1 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи (категорія 3).

Посвідчення позивача є чинним, а отже підтверджує його статус громадянина, який проживав та працював у зоні гарантованого добровільного відселення, та надає право користування пільгами, що передбачено статтею 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, станом на 01.01.1993 позивач проживав та працював у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, а тому має право на зменшення пенсійного віку на підставі абзацу п`ятого пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-ХІ на 6 років.

Таким чином, пенсійний вік позивача підлягає зниженню на 6 років.

Дані обставини підтверджуються поданими позивачем одночасно з заявою про призначення пенсії посвідченням та довідкою Тинненської сільської ради №574 від 26.10.2017 (а.с.11, 31).

Крім того, у матеріалах справи наявна довідка Тинненської сільської ради від 13.11.2017 №666 про помилковість даних, зазначених у довідці №2910 від 06.05.2014, яка подавалася позивачем у 2014 році для призначення пенсії, і відповідно до якої у позивача було відсутнє право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

При цьому, посилання відповідача на роботу позивача в період з 26.04.1986 по 03.08.1987, з 28.08.1987 по 09.01.1991, 10.03.2005 по 23.08.2005, з 04.10.2004 по 19.05.2014 не в зоні гарантованого добровільного відселення, суд оцінює критично.

ОСОБА_1 відповідно до даних трудової книжки у вказані періоди працював електромонтером-лінійником (електромонтажником), тобто виконував роботи по монтажу повітряних ліній високої напруги вахтовим методом роботи.

Згідно із Загальними положеннями додатка 1 до спільної постанови Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях, Секретаріату ВЦРПС і Міністерства охорони здоров`я СРСР «Про затвердження Основних положень про вахтовий метод організації робіт» від 31 грудня 1987 р. № 794/33-82 (далі - Постанова №794/33-82), вахтовий метод роботи - особлива форма організації робіт, заснована на використанні трудових ресурсів поза місцем їхнього постійного проживання, коли не може бути забезпечене щоденне повернення працівників до місця постійного проживання або якщо працівники витрачають понад три години на день для того, щоб дістатися на роботу і з роботи.

Таким чином, після роботи (вахти) працівники повертаються до місця свого постійного проживання.

Відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Суд наголошує, що дані трудової книжки не можуть спростувати факту постійного проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення, що встановлено судом та підтверджено довідкою, виданою Тинненською сільською радою Сарненського району, та посвідченням позивача як особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 3).

Таким чином, оскільки при зверненні до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач досягнув віку, визначеного статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відповідав критеріям для зменшення такого пенсійного віку відповідно до Закону №№ 796-ХІІ, а відповідач відмовив йому у призначенні пенсії, то суд дійшов до висновку про протиправність дій відповідача та необхідність зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Тому, позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки ОСОБА_1 звернувся до Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області 08.12.2017, тому пенсія зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повинна бути призначена позивачу з дати звернення.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду, оскільки предметом позову є оскарження дій Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови у призначенні пенсії відповідачу, вчинених у січні 2018 року за результатами розгляду заяви позивача від 08.12.2017.

Таким чином, позивач не пропустив строк звернення до суду, передбачений частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Сплачена сума судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. відповідно до квитанції від 22.01.2018 №170, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вулиця Суворова, 8, місто Сарни, 34500; код ЄДРПОУ 4124) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Сарненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити ОСОБА_1 з 08.12.2017 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) суму судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07 червня 2018 року.

Суддя Недашківська К.М.