Справа № 826/18556/16
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 травня 2018 року № 826/18556/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Едвін стіл корпорейшн»
доГоловного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 14.11.2016р.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Едвін стіл корпорейшн» (далі - ТОВ «Едвін стіл корпорейшн», позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі -ГУ ДФС у м. Києві, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 14.11.2016 року № , № .

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.11.2016 року суддею Арсірієм Р.О. відкрито провадження в адміністративній справі № 826/18556/16, закінчено підготовче провадження по справі та призначено дану справу до судового розгляду.

16.02.2016 року у судовому засіданні на підставі ч. 4 ст. 122 КАС України ухвалено про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до Розпорядження Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2017р. №7783 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» та згідно з п. 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010р. №30 (у редакції рішення Ради суддів України від 02.04.2015р. №25), адміністративну справу №826/18556/16 повторно розподілено на суддю Амельохіна В.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2017 року суддею Амельохіним В.В. справу № 826/18556/16 прийнято до свого провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими до позивача застосовано пеню за порушення терміну розрахунку у сфері ЗЕТ та штраф за порушення строку декларування валютних цінностей, є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки Головне управління ДФС у м. Києві, як контролюючий орган, дізналося про порушення ТОВ «Едвін стіл корпорейшн» ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», як зазначено в акті, з листів банків ПАТ «КБ «Надра» від 06.05.2015 № 1-10-1975; AT «ОТП Банк» від 08.06.2015 № 52-52-1 -2/3833-БТ, від 08.06.2015 № 52-52-3/3718-БТ, від 07.07.2015 № 52-52-1-2/4302-БТ, від 08.08.2015 № 52-52-1/4628-ВТ, від 09.09.2015 N52-52-3/5124-БТ, то на день прийняття висновків за актом № 957/26-15- 14-06-03/38918340 від 21.10.2016 - строки, передбачені ст.250 Господарського кодексу України, стосовно дебіторських заборгованостей 8910,00 євро за контрактом 02.04.2015 від 02.04.2015, 26325.00 євро за контрактом № 24/03-2015 від 24.03.2015, 22 304,00 євро за контрактом № 20/05-2015 від 20.05.2015, 27 970,00 євро за контрактом № 21/12-2014 від 21.12.2014, 9976,51євро за контрактом № 16/02-2015 від 16.02.2015, та штрафу за порушення резидентами строків декларування валютних цінностей вже сплинули.

Окрім цього, позивач також зазначав, що кошти поступили на розподільчий рахунок 10.04.2015р., а вже на розрахунковий - 14.04.2015р., тобто відразу після вихідних, а тому порушення строків, передбачених статтею 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" по контракту № 21/12-2014 від 21.12.2014р, укладеного з компанією "W Exim Group ОU", ЕСТОНІЯ не відбувалось, а повернення валютних коштів на територію України за вказаним контрактом відбулося у визначені Законом строки, тому застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій є безпідставним.

На думку позивача, застосування ним положень ст.1,2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а саме 180 днів при здійсненні розрахунків є правомірною поведінкою, в зв'язку з чим він не може бути притягнутий до адміністративно-господарської відповідальності за дотримання цих строків розрахунків.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

Письмові заперечення обґрунтовано тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято на підставі та у відповідності до норм податкового законодавства.

Водночас, відповідач зазначив, що ні Закон України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.94 р. № 185/94-ВР, ні постанови НБУ України від 3 березня 2015 року № 160, від 03 вересня 2015 року № 581 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» не містять жодної згадки про особливості обчислення строків у випадку, коли їх останній день припадає на вихідний або святковий день.

Отже, на думку відповідача, підстав для перенесення граничного терміну розрахунків, який припадає на вихідні, немає.

Також відповідач у письмових запереченнях звертав увагу, з посиланням на листи НБУ від 05.12.2012 №29-209/12263, від 16.09.2015 №22-01013/66333 про те, що зарахування надходжень на користь резидентів за зовнішньоекономічними (експортними) договорами здійснюється через поточні рахунки цих резидентів. Підставою для зняття експортних операцій з валютного контролю є зарахування надходжень в іноземній валюті та гривневого еквіваленту, після обов'язкового продажу іноземної валюти, на поточний рахунок експортера у законодавчо встановлені строки, що свідчить про те, що день надходження валютної виручки на поточний рахунок підприємства є останнім днем здійснення валютної операції, після чого банк знімає її з валютного контролю.

Щодо строків притягнення позивача до відповідальності, відповідач зазначив, що нарахування пені за порушення порядку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності не тягне за собою ані припинення правопорушення, ані ліквідації його наслідків, то такий спеціальний вид пені за ознаками не підпадає під визначення адміністративно-господарської санкції. А тому, на думку податкового органу, останні мають право самостійно визначити суму грошових зобов'язань (у тому числі штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері ЗЕД) платника податків у випадках, визначених Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом.

30.11.2017 року на підставі ч. 4 ст. 122 КАС України ухвалено про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

Враховуючи те, що 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція КАС України, слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України (в редакції з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Таким чином, справа розглядається з урахуванням положень пункту 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 250 КАС України.

Розглянувши подані документи та матеріали, враховуючи пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

21.10.2016 року Головним управлінням ДФС у м. Києві на підставі наказу від 18.09.2016 року № 6129, направлень від 30.09.2016 року № 1784/26-15-14-06-03, проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ «Едвін стіл корпорейшн» (код 38918340) з питань дотримання вимог валютного законодавства України при розрахунках за експортними контрактами від 02.04.2015 N9 02.04.2015, від 24.03.2015 № 24/03-2015, від 30.01.2015 № С 14/047, від 03.12.2014 № С 14/041, від 10.12.2014 № С 14/043, від 13.01.2015 № С 14/046, за імпортними контрактами від 20.05.2015 № 20/05- 2015, від 21.12.2014 № 21/12-2014, від 16.02.2015 № 16/02-2015 згідно листів банків ПАТ «КБ «Надра» від 06.05.2015 № 1-10-10975; AT «ОТП Банк» від 08.06.2015 № 52-52-1-2/3833- БТ, від 09.09.2015 № 52-52-3/5124-БТ (згідно акта приймання - передачі від 10.12.2015 б/н), за результатами якої складено Акт № 957/26-15-14-06- 03/38918340.

Висновками вказаного Акту перевірки встановлено порушення ТОВ «Едвін стіл корпорейшн»:

- вимог ст. 1 Закону України від 23.09.1994 №185/94 - ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» зі змінами та доповненнями, а саме:

· несвоєчасне надходження валютних коштів в загальній сумі 8410.0 євро (еквів. 217 426, 82 грн.) за експортним контрактом від 02.04.2015 № 02.04.2015;

· несвоєчасне надходження валютних коштів в загальній сумі 26325.0 євро (еквів. 5 2580 130 грн.) за експортним контрактом від 24.03.2015 №24/03-2015;

- вимог ст. 2 Закону України від 23.09.1994 №185/94 - ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» зі змінами та доповненнями, а саме:

· несвоєчасне повернення валютних коштів в сумі 22 304.0 євро (еквів. 532 925, 77 грн.) за імпортним контрактом від 20.05.2015 №20/05-2015 з компанією "W Exim Group ОU" (Естонія);

· несвоєчасне повернення валютних коштів в сумі 27 970.0 євро (еквів. 698 167, 37 грн.) за імпортним контрактом від 21.12.2014 №21/12-2014 з компанією "W Exim Group ОU" (Естонія);

· несвоєчасне повернення валютних коштів в сумі 9976.51 євро (еквів. 237 666, 77 грн.) за імпортним контрактом від 16.02.2015 №16/02-2015 з компанією "W Exim Group ОU" (Естонія);

- п.1 ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» зі змінами та доповненнями, а саме: порушення строків декларування валютних цінностей та іншого майна станом на 01.07.2015.

03.11.2016 року ТОВ «Світ Агротехніки» подано до податкового органу заперечення на Акт перевірки № 957/26-15-14-06- 03/38918340 від 21.10.2016 року, за результатами розгляду яких, ГУ ДФС у м. Києві листом від 14.11.2016 року № 24131/10/26-15-14-03 висновки Акту перевірки залишено без змін.

14.11.2016 року ГУ ДФС у м. Києві прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- № , яким на підставі пп. 54.3.2 п.54.3 ст. 54 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 № 2755-VІ (із змінами та доповненнями) за порушення ст. 1, 2 Закону України від 23.09.1994 №185/94 - ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» зі змінами та доповненнями до ТОВ «Едвін стіл корпорейшн» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 94 419, 84 грн.;

- № , яким на підставі пп. 54.3.2 п.54.3 ст. 54 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 № 2755-VІ (із змінами та доповненнями) за порушення ч. 1 ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» зі змінами та доповненнями до ТОВ «Едвін стіл корпорейшн» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 170, 00 грн.

Незгода з вказаними податковими повідомленням-рішенням відповідача обумовила звернення позивача до суду з адміністративним позовом.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР (далі - Закон № 185/94-ВР) (в редакції чинній на період виникнення спірних правовідносин) виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Статтею 2 Закону № 185/94-ВР закріплено принципи свободи зовнішньоекономічного підприємства, що полягає у праві суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності добровільно виступати у зовнішньоекономічні зв'язки; права суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності здійснювати її в будь-яких формах, які прямо незаборонені чинними законами України; обов'язку додержувати при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності порядку, встановленого законами України; виключному праві власності суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності на всі одержані ними результати зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ст. 4 Закону № 185/94-ВР, порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

У відповідності до п. 3 Постанови Правління Національного банку України від 16.11.2012 №475 "Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті" (надалі Постанова №475) (в редакції чинній на період виникнення спірних правовідносин), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.11.2012 за № 1921/22233, розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях і та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Пунктом 5 Постанови №475 передбачено, що вимога щодо обов'язкового продажу поширюється на надходження в іноземній валюті 1-ї групи Класифікатора іноземних валют та банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 лютого 1998 року № 34 у редакції постанови Правління Національного банку України від 02 жовтня 2002 року № 378, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 жовтня 2002 року за № 841/7129 (зі змінами), та у російських рублях.

Уповноважений банк зобов'язаний попередньо зараховувати надходження в іноземній валюті, на які поширюється вимога щодо обов'язкового продажу, на окремий аналітичний рахунок балансового рахунку 2603 (пункт 6 Постанови №475).

Як вбачається із п.1.3 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року № 492, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 p. № 1172/8493 (надалі - Інструкція №492) клієнти мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору, крім випадків, якщо банк не має змоги прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами.

За поточними рахунками, що відкриваються банками суб'єктам господарювання в національній валюті, здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України (п.5.1 Інструкції №492).

Поточний рахунок в іноземній валюті відкривається суб'єкту господарювання для зберігання грошей і проведення розрахунків у межах законодавства України в безготівковій та готівковій іноземній валюті, для здійснення поточних операцій, визначених законодавством України, для здійснення інвестицій за кордон, розрахунків за купівлю-продаж облігацій зовнішньої державної позики України, для зарахування, використання і погашення кредитів (позик, фінансової допомоги) в іноземній валюті, для надходження іноземних інвестицій в Україну відповідно до законодавства України, а також для проведення операцій, передбачених генеральною ліцензією Національного банку на здійснення валютних операцій (п. 5.2 Інструкції №492).

Відповідно до п. 5.3 Інструкції №492 на поточні рахунки в іноземній валюті юридичних осіб-резидентів зараховуються у тому числі кошти через розподільні рахунки перераховані з-за кордону нерезидентами за зовнішньоекономічними контрактами (договорами, угодами).

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що юридичні особи мають право відкривати як поточні рахунки в банках в національній валюті, так і рахунки для здійснення зовнішньоекономічної діяльності та зарахування на них коштів в іноземній валюті.

Датою зарахування валютної виручки вважається зарахування її на відповідний валютний рахунок. Подальший рух коштів з валютного на поточний рахунок юридичної особи, у тому числі і з використанням розподільчого рахунку, свідчить про використання коштів вже на території України в перерахунку на національну валюту і не може вважатись первинним надходженням коштів внаслідок виконання зовнішньоекономічних контрактів.

Як встановлено матеріалами справи між позивачем та компанією "W Exim Group ОU" (Естонія) укладено наступні контракти:

- Експортний контракт від 02.04.2015 № 02.04.2015 укладений з компанією "W Exim Group ОU" (Естонія) (Покупець) на продаж ТОВ «Едвін стіл корпорейшн» (Постачальник) пшона шліфованого українського виробництва. Ціна товару 405,0 євро за тонну. Кількість 22 тонни. Загальна сума контракту становить 8910,0 євро. Умови поставки FCA м. Запоріжжя. Умови оплати - 100% оплата на протязі 10 днів з моменту поставки товару. Отримувач товару - компанія "La Food s.r.o. Kvitkovicka 1533 763 61 Napajedla Czech republic» (Чехія).

Згідно з митною декларацією № 112050000/2015/004976 від 03.04.2015 ТОВ «Едвін стіл корпорейшн» відвантажило товар на суму 8910,0 євро (еквів. 226 855.55 грн.).

- Експортний контракт від 24.03.2015 №24/03-2015 укладений з компанією "W Exim Group ОU" (Естонія) на продажу пшона шліфованого українського виробництва. Ціна товару 405.0 євро за тонну. Кількість 88 тон. Загальна сума контракту становить 35 640, 00 євро. Умови поставки FCA м. Запоріжжя. Умови оплати - 100% оплата на протязі 10 днів з моменту поставки товару. Отримувач товару - компанія "KUMMEL Co" GmbH (Німеччина).

Згідно з митними деклараціями від 01.04.2015 року № 112050000/2015/004809, від 26.03.2015 року № 112050000/2015/004383, від 27.03.2015 року № 112050000/2015/004314 ТОВ «Едвін стіл корпорейшн» відвантажило товару на суму 26325,0 євро (еквів. 674 442,72 грн.).

У той же час, перевіркою встановлено, що за Експортним контрактом від 02.04.2015 № 02.04.2015 іноземна валюта надійшла на розподільчий рахунок ТОВ «Едвін стіл корпорейшн» у банку ПАТ «ОТП Банк» 11.08.2015 року в сумі 1410, 00 євро та 09.09.2015 року - 7500, 00 євро, тобто з простроченням надходження валютної виручки на 40 днів та 69 днів.

При цьому, за Експортним контрактом від 24.03.2015 №24/03-2015 іноземна валюта надійшла на розподільчий рахунок ТОВ «Едвін стіл корпорейшн» у банку ПАТ «ОТП Банк»:

- 08.07.2015 року в сумі 6232, 00 євро з простроченням надходження валютної виручки на 14 днів (граничний термін повернення 25.06.2015 року, повернуто 08.07.2015 року).

- 22.07.2015 року в сумі 7500, 00 євро та в сумі 6525, 00 євро, з простроченням надходження валютної виручки на 28 (граничний термін повернення 25.06.2015 року, повернуто 22.07.2015 року) та 27 днів (граничний термін повернення 26.06.2015 року, повернуто 22.07.2015 року);

- 31.07.2015 року в сумі 2385, 00 євро та в сумі 4215, 00 євро, з простроченням надходження валютної виручки на 36 (граничний термін повернення 26.06.2015 року, повернуто 31.07.2015 року) та 31 день (граничний термін повернення 01.07.2015 року, повернуто 31.07.2015 року);

- 10.08.2015 року в сумі 4290, 00 євро, з простроченням надходження валютної виручки на 42 дні (граничний термін повернення 01.07.2015 року, повернуто 11.08.2015 року).

Також позивачем з компанією "W Exim Group ОU" (Естонія) було укладено було:

- Імпортний контракт від 20.05.2015 №20/05-2015 на купівлю олії соєвої рафінованої дезодорованої, виробництва 2014 року. Якість згідно ДОТУ 4534-2006. Ціна товару 600,0 євро за тонну. Кількість 18 тонн. Загальна сума контракту становить 10 800 євро. Умови поставки DAP м. Славянськ. Умови оплати - 100% попередня оплата.

Перевіркою проведення розрахунків у грошовій формі при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності за вказаним контрактом встановлено, що на виконання умов даного контракту ТОВ «Едвін Стіл Корпорейшн» перераховано валютні кошти нерезиденту в загальній сумі 22303, 00 євро (еквів. 532 925,77 грн.).

У той же час, у зв'язку з невиконанням умов контракту нерезидентом повернута ТОВ «Едвін Стіл Корпорейшн» попередня оплата в загальній сумі 22304, 00 євро (еквів. 532 925.77 гри.) з порушенням законодавчо встановленого терміну. Зокрема, на 20 днів (граничний термін повернення 20.08.2015 року, повернуто 08.09.2015 року) та 12 днів (граничний термін повернення 28.08.2015 року, повернуто 08.09.2015 року).

- Імпортний контракт від 21.12.2014 №21/12-2014 на купівлю крупи пшона шліфованого, виробництва 2014 року. Ціна товару 400,0 евро за тонну. Кількість 100 тонн. Загальна сума контракту становить 40 000,0 євро. Умови поставки DAP м. Славянськ. Умови оплати - 100% попередня оплата.

Перевіркою проведення розрахунків у грошовій формі при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності за вказаним контрактом встановлено, що на виконання умов даного контракту ТОВ «Едвін Стіл Корпорейшн» перераховано валютні кошти нерезиденту в загальній сумі 27970, 00 євро (еквів. 521 214,11 грн.).

У той же час, у зв'язку з невиконанням умов контракту нерезидентом повернута ТОВ «Едвін Стіл Корпорейшн» попередня оплата в загальній сумі 27970, 00 євро (еквів. 521 214,11 грн.) з порушенням законодавчо встановленого терміну. Зокрема, на 2 дні (граничний термін повернення 13.04.2015 року, повернуто 14.04.2015 року).

- Імпортний контракт від 16.02.2015 №16/02-2015 з компанією "VV Exim Group OU" (Естонія) в особі члена Правління ОСОБА_1 на купівлю крупи пшона шліфованого, виробництва 2015 року. Ціна товару 400,0 євро за тонну. Кількість 100 тонн. Загальна сума контракту становить 40 000,0 євро. Умови поставки DAP м.Славянськ. Умови оплати - 100% попередня оплата.

Перевіркою проведення розрахунків у грошовій формі при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності за вказаним контрактом встановлено, що на виконання умов даного контракту ТОВ «Едвін Стіл Корпорейшн» перераховано валютні кошти нерезиденту в загальній сумі 9976,51 євро (еквів. 310384,28 грн.).

В зв'язку з невиконанням умов контракту нерезидентом повернута ТОВ «Едвін Стіл Корпорейшн» попередня оплата в загальній сумі 9976,51 євро (еквів. 237666,77 грн.) з порушенням законодавчо встановленого терміну. Зокрема, на 1 день (граничний термін повернення 21.05.2015 року, повернуто 21.05.2015 року).

Вказані обставини стали підставою для нарахування позивачу штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, відповідно до ст. 1, 2 Закону України від 23.09.1994 №185/94 - ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» зі змінами та доповненнями.

Зокрема, як було встановлено матеріалами справи, пеня до відповідача була застосована за недодержання ним 90-денного строку повернення валютної виручки.

Щодо посилання позивача на неправомірне застосування граничних термінів розрахунку за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачених постановою №354 слід зазначити наступне.

Постановами Правління Національного банку України від 16.11.2012 р. №475, від 14.05.2013 р. №163, від 14.11.2013 р. №453, від 12.05.2014 р. №270, від 20.08.2014 р. №515, від 20.11.2014 р. №734, від 01.12.2014 р. №758, від 03.03.2015 р. №160, від 03.06.2015 р. №354, від 03.09.2015 р. №581, від 04.12.2015 р. №863 було встановлено, що розрахунок за операціями з експорту та імпорту товарів, які передбачені ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Статтею 44 Закону України «Про Національний банк України» від 20 травня 1999 року № 679-XIV встановлено, що Національний банк діє як уповноважена державна установа при застосуванні законодавства України про валютне регулювання і валютний контроль. До компетенції Національного банку у сфері валютного регулювання та контролю належить видання нормативно-правових актів щодо ведення валютних операцій.

До таких нормативно-правових актів належать, зокрема, постанови Правління Національного банку України від 16.11.2012 р. №475, від 14.05.2013 р. №163, від 14.11.2013 р. №453, від 12.05.2014 р. №270, від 20.08.2014 р. №515, від 20.11.2014 р. №734, від 01.12.2014 р. №758, від 03.03.2015 р. №160, від 03.06.2015 р. №354, від 03.09.2015 р. №581, від 04.12.2015 р. №863.

Системний аналіз наведених нормативно-правових актів дозволяє дійти висновку, що вказані постанови прийняті у межах повноважень Національного банку України та підлягає застосуванню при правовому регулюванні відносин щодо контролю за додержанням експортерами строків зарахування валютної виручки.

А тому, враховуючи викладене, законодавчо встановлений термін для розрахунків по розглянутим даною перевіркою операціям за період з 21.12.2014 року по 20.05.2015 року виключно складає 90 календарних днів.

Отже, оскільки факт, з настанням якого законодавець пов'язує початок відліку строку розрахунків згідно з п.1 та п.2 ст.3 Закону №185 мали місце під час дії відповідних постанов НБУ, то контролюючим органом правомірно було застосовано 90-денний строк здійснення розрахунків за експортними та імпортними операціями.

У той же час, суд зазначає, що статтею 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» передбачено умови, за яких резидент не несе відповідальності за порушення термінів виконання умов зовнішньоекономічного контракту нерезидентом.

Зокрема, частинами 3 та 4 статті 4 Закону встановлено, що у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

З аналізу наведених норм вбачається, що нарахування пені за порушення термінів розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності припиняється за умови звернення резидента до суду, Міжнародного комерційного арбітражного суду або Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України, а в разі задоволення вимог щодо стягнення коштів з нерезидента пеня не нараховується.

Однак, позивач не надав доказів до суду, які б свідчили про зміни дії строку договору, або матеріалів, які б свідчили про звернення його в відповідний судовий орган щодо стягнення заборгованості у нерезидента за експортними контрактами від 02.04.2015 № 02.04.2015 та від 24.03.2015 №24/03-2015, а також за імпортним контрактом від 20.05.2015 №20/05-2015.

Також, позивачем не надано жодного належного доказу в обґрунтування невірного нарахування йому пені за експортними контрактами від 02.04.2015 № 02.04.2015 та від 24.03.2015 №24/03-2015, а також за імпортним контрактом від 20.05.2015 №20/05-2015.

При цьому, суд звертає увагу, що позивачем як у позовній заяві, так і в ході розгляду справи жодним чином не заперечувались та не визнавалися безпосередньо обставини порушення граничних строків поставки товару за вказаними вище контрактами. Судом же в ході розгляду справи не встановлено невідповідності та неточності проведених ДПІ розрахунків строків порушення, а також сум нарахованої пені.

А тому нарахування пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, відповідно до ст. 1, 2 Закону України від 23.09.1994 №185/94 - ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» зі змінами та доповненнями у розмірі 96 180, 85 є правомірним.

У той же час, щодо нарахування пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, відповідно до ст. 1, 2 Закону України від 23.09.1994 №185/94 - ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» зі змінами та доповненнями у розмірі 1 238, 99 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до імпортного контракту від 16.02.2015 №16/02-2015, у зв'язку з невиконанням його умов "W Exim Group ОU" (Естонія) граничний строк повернення попередньої оплати в загальній сумі 9976,51 євро (еквів. 237666,77 грн.) припадав на 21.05.2015 року. У вказану дату, як було встановлено контролюючим органом, вказані кошти було повернуто, а тому висновки відповідача щодо порушення порядку здійснення розрахунків в іноземній валюті на один день, не відповідає дійсності.

Також, суд зазначає, що до умов імпортного контракту від 21.12.2014 №21/12-2014, у зв'язку з невиконанням його умов компанією "W Exim Group ОU" (Естонія) граничний строк повернення попередньої оплати в загальній сумі 27970, 00 євро (еквів. 521 214,11 грн.) припадав на 13.04.2015 року.

При цьому, суд погоджується з позивачем, що з 11.04.2015 року по 13.04.2015 року були вихідними та святковими днями

За правилами пункту 3.2. Інструкції "Про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями" затвердженої постановою Правління Національного банку України від 24 березня 1999 р. № 136, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 28 травня 1999 року за № 338/3631 відлік законодавчо встановленого строку розрахунків банк починає з наступного календарного дня після дня здійснення операцій.

Враховуючи викладене, початком відліку законодавчо встановленого терміну розрахунків в іноземній валюті при здійсненні резидентами України імпортних операцій є наступний календарний день після дати здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг).

Відповідно до частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

З матеріалів справи вбачається, що компанією «W Exim Group ОU" (Естонія) здійснено повернення валютних коштів позивачу в сумі 27970, 00 євро (еквів. 521 214,11 грн.) здійснено 14.04.2015 року, тобто в є перший за вихідним (святковим) робочий день,

Таким чином, суд приходить до висновку, що порушення строків, передбачених статтею 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" по контрактах від 16.02.2015 №16/02-2015 та від 21.12.2014 №21/12-2014, укладеного з компанією «W Exim Group ОU" (Естонія) не відбувалось, а повернення валютних коштів на територію України за вказаним контрактом відбулося у визначені Законом строки, тому застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1 238, 99 грн. є безпідставним.

Отже, за вказаних обставин, суд вважає за необхідне скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 14.11.2016 року № в частині застосування до ТОВ «Едвін стіл корпорейшн» пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 1 238, 99 грн. В іншій частині податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 14.11.2016 року № залишити без змін.

Суд звертає увагу, що позивачем ніяким чином не спростовано, висновки, які викладені в акті перевірки, а отже контролюючим органом правомірність та обґрунтовано нараховані штрафі санкції.

Як зазначено в акті перевірки, у позивача за контрактом від 24.03.2015 №24/03-2015 з компанією "W Exim Group ОU" (Естонія), станом на 01.07.2015 існувала прострочена дебіторська заборгованість у розмірі 26 325,0 євро (еквів. 618 709, 63.), яка підлягає обов'язковому декларуванню.

Відповідач вважає, що станом на 01.07.2015 року вказане порушення виникло у зв'язку з тим, що позивач не відобразив у декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України та знаходяться за її межами.

Статтею 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 № 15-93 передбачено, що валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягає обов'язковому декларуванню у Національному банку України. Порядок і терміни декларування встановлюються Національним банком України.

Статтею 16 Декрету КМУ від 19.02.1993 № 15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» передбачено, що за невиконання резидентами вимог щодо декларування валютних цінностей та іншого майна, передбачених статтею 9 цього Декрету, штраф у сумі, що встановлюється Національним банком України.

Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що декларування, в даному випадку, обов'язкове тільки якщо валютні цінності, доходи та майно, що знаходиться за межами України належать резиденту України.

Пунктом 2.7 Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 49 від 08.02.2000 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04 квітня 2000 року за № 209/4430, передбачена відповідальність за порушення резидентами вимог щодо строків декларування валютних цінностей та іншого майна у вигляді накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожний звітний період.

Статтею 1 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами» № 319/94 від 18.06.1994 року встановлено, що суб'єкти підприємницької діяльності, незалежно від форм власності, повинні здійснювати декларування валютних цінностей, які знаходяться за межами України, щоквартально.

Враховуючи наявність порушень з боку позивача щодо надмірного перерахування валюти на користь «W Exim Group ОU" (Естонія), висновок податкового органу про наявність у позивача обов'язку декларувати зазначені цінності та щодо порушення позивачем строку виконання такого обов'язку є правомірним, у зв'язку з чим підстав для скасування податкового повідомлення-рішення № від 14.11.2016 року, немає.

Відповідно до положень чч. 1 та 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Едвін стіл корпорейшн» (, 01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 27, офіс 17) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 14 листопада 2016 року № в частині застосування до ТОВ «Едвін стіл корпорейшн» пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 1 238, 99 грн.

3. В задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Едвін стіл корпорейшн» відмовити.

4 Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Едвін стіл корпорейшн» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 18 (вісімнадцять) грн. 59 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін