Справа № 381/1643/18
Суддя: Ковалевська Л. М.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ковалевської Л.М. , за участю секретаря Омельчук С.А. , за участі позивача ОСОБА_1, його представника адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського інспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення суб»єкта владних повноважень,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_2 , що представляє інтереси позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати незаконним рішення суб»єкта владних повноважень та скасувати постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 121 ч. 1 ОСОБА_4 у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Представник позивача обґрунтував позов тим, що він не порушив правил дорожнього руху, оскільки в салоні автомобіля були вільні місця, а відповідачем не був дотриманий процесуальний порядок розгляду адміністративного правопорушення, а саме постанова була складена патрульним не за місцем знаходження органу патрульної поліції, як розтлумачив Конституційний Суд України у рішенні N 5-рп/2015 від 26.05.2015 року, а на місці вчинення правопорушення.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Крім того, уточнили вимогу позову та просили визнати оскаржувану постанову незаконною.

Відповідач в судове засідання не зявився, проте направив до суду відзив, в якому заперечував проти позову, посилаючись на те, що постанову ним було винесено на законних підставах, позивачу були роз'яснені права, які також надруковані на звороті бланку постанови, позивач отримав її копію та поставив свій підпис двічі, а факт вчинення позивачем правопорушення ним взагалі не оскаржуться.

Заслухавши пояснення позивача та представника, дослідивши докази, оглянувши матеріали відзиву на позов, суд не вбачає підстав для його задоволення.

Відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР N 654035 від 15.05.2018 о 14 год. 30 хв. позивач ОСОБА_1 рухаючись автодорогою Київ-Чоп (М-06) 434 км, автомобілем Mercedes Sprinter 3111 д.н.з.АІ 18 52 НС порушив вимоги п. 31.3 (а) ;an=21">Правил дорожнього руху. На підставі ч. 1 ст. 121 ОСОБА_4 відносно позивача винесено постанову про адміністративне правопорушення, якою накладено штраф в розмірі 340 гривень.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що фактично відповідачем було порушено порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки о 14.30 було зафіксовано порушення ОСОБА_1 ПДР та цей же час зазначено в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, що свідчить про ненадання можливості позивачу скористатися своїми правами на захист.

Позивач суду пояснив, що йому дійсно було вручено постанову, він поставив свій підпис на цій постанові двічи і постанова була складена патрульним безпосередньо на місці зупинки.

Як було встановлено в ході судового розгляду справи, права позивачу патрульним розяснені не були, проте, в копії оскаржуваної постанови, що долучена відповідачем до відзиву, чітко вбачаються два підписи позивача ОСОБА_1 в графі про отримання постанови та в графі розяснення прав особи, що не заперечувалась позивачем.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України N 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за N 1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 ОСОБА_4, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 9-10 розділу III Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається ОСОБА_4), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зміст оскаржуваної постанови було вивчено судом в ході розгляду справи на предмет відповідності зразку постанови, наведеному у Додатку № 5 до вищезгаданої Інструкції.

Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що відповідач діяв у межах та у спосіб передбачені чинним законодавством України, а постанова про адміністративне правопорушення серії БР N 654035 за формою та змістом відповідає вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд вважає, що відповідачем були дотримані вимоги ОСОБА_4 при розгляді справи, ним було вручено позивачу його процесуальні права, повідомлено про вчинене ним порушення, заслухано його пояснення та надано ним оцінку. Дій, які б обмежили права позивача при розгляді справи відповідачем вчинено не було. Штраф накладено за ч. 1 ст. 121 ОСОБА_4 в межах санкції за це правопорушення.

Як вбачається з адміністративного позову, свої вимоги про скасування оскаржуваної постанови позивач обґрунтовує тим, що відповідач порушив процедуру притягнення до адміністративної відповідальності. Вказані порушення полягають у тому, що справу розглянуто на місці зупинки транспортного засобу, у зв'язку з чим йому не було забезпечено можливості реалізувати процесуальні права.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 ОСОБА_4 справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 222 ОСОБА_4 органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 121 ОСОБА_4. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 ОСОБА_4 у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 ОСОБА_4 виноситься на місці вчинення правопорушення. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV ОСОБА_4.

Постанова від 15 травня 2018 року серія БР N 654035 була складена на місці вчинення правопорушення, як це передбачено ч. 4 ст. 258 ОСОБА_4.

Крім того, проаналізувавши рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року N 5-рп/2015, на яке посилається позивач щодо протиправності застосування відповідачем скороченої процедури провадження у справі (за місцем вчинення правопорушення), суд враховує, що висновки Конституційного Суду України про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, ;an=3061">279, 280 ОСОБА_4, стосуються виключно випадків застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 ОСОБА_4.

ОСОБА_4, зокрема, ст. 258 зазнали змін вже після вказаного рішення Конституційного Суду України, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції законодавцем було розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення.

Такі зміни є чинними та не були визнані неконституційними у встановленому порядку.

З огляду на викладене, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР України (ст. 121 ОСОБА_4) на місці вчинення такого правопорушення.

Суд вважає, що відповідачем були дотримані вимоги ОСОБА_4 при розгляді справи, а тому підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Керуючись ст.ст., 5-11, 241-251,286 КАС України, ст. 257,258,213,222 ОСОБА_4, Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України N 1395 від 07 листопада 2015 року , суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського інспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення субєкта владних повноважень залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, в порядку встановленому статтею 286 КАС України.

Суддя Л.М.Ковалевська