Справа № 279/4622/17
Суддя: Шульга О. М.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Провадження № 2-а/279/33/18
Справа № 279/4622/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2018 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі судді Шульги О.М.,

з секретарем Башинською Н.М.,

за участю

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Коростень адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Коростенської міської ради, третя особа Коростенське КВЖРЕП №1 про визнання неправомірною відмови у приватизації та зобов'язання вчинити приватизацію житла,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що проживає та зареєстрована у гуртожитку колишнього підприємства БМУ "Коростеньстрой" в квартирі АДРЕСА_1 разом з неповнолітніми дітьми. Даний гуртожиток перебуває в комунальній власності. З метою приватизації квартири вона звернулась до відповідача, однак їй було відмовлено, оскільки вона не надала копію ордеру. Оскільки вона проживає та зареєстрована у вищевказаному житловому приміщенні, її вселення у житло відбулось на законних підставах, тому відмову відповідача у приватизації просить визнати неправомірною та зобов'язати виконавчий комітет Коростенської міської ради провести приватизацію квартири АДРЕСА_1. Одночасно просила стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, зазначених у позові. Вказала, що квартира була отримана її батьком, який працював в БМУ, в подальшому гуртожиток був переданий на баланс КВЖРЕП №2, який провів переномерацію кімнат. Вона зверталась до КВЖРЕП з метою отримання документів щодо вказаного житла, однак їй повідомили, що документація по гуртожитку зберігалась в підвальному приміщенні, замокла та прийшла в непридатність.

Представник відповідача та представник КЖРЕП №1 в судове засіданні не з"явились, про причини неявки не повідомили, будь-яких клопотань або заперечень з приводу пред"явлених вимог суду не подали.

Вислухавши пояснення позивача та проаналізувавши їх з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу правомірності відмови в проведенні приватизації житлового приміщення гуртожитку.

Позивач проживає та зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1, яка складається з двох житлових кімнат. Згідно довідки №2 виданої 15.08.2017 року на підставі виписки з домової книги датою реєстрації позивача зазначено 1987 рік. До складу сім"ї позивача входять донька ОСОБА_2, 2005 року народження та донька ОСОБА_3, 2013 року народження. Позивач звернулась до відповідача з заявою про проведення приватизації вказаного житлового приміщення гуртожитку. На своє звернення отримала лист від 03.10.2017 року за №2304/25-09 яким відповідач відмовив в проведенні приватизації, посилаючись на те, що в поданому нею пакеті документів відсутня копія ордеру про надання займаної жилої площі.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» прийняття рішень, спрямованих на забезпечення реалізації прав мешканців гуртожитків на житло шляхом приватизації, належить до компетенції органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Орган місцевого самоврядування являється учасником цих правовідносин як носій владних повноважень, завдяки яким він забезпечує відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України, тобто забезпечує можливість громадянам реалізувати своє конституційне право на житло.

У разі звернення громадян до суду із позовом до органів місцевого самоврядування про визнання дій протиправними та зобов'язання надати дозвіл на приватизацію житла, такий спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло з обов"язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Статтею 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено такі основні умови, виключно з дотриманням яких може відбутись приватизація: здійснення приватизації уповноваженими на це органами; згода всіх повнолітніх членів сім'ї; постійне проживання у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку; згода тимчасово відсутніх членів сім'ї, за якими зберігається право на житло.

Першою умовою для проведення приватизації є її здійснення уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Відповідно до статей 1,3,8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Законами України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», а також Положенням «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» визначена відповідна процедура здійснення передачі квартир державного та комунального житлового фонду у власність громадян, яка здійснюється лише уповноваженими на те органами.

У аспекті вимог ч.10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Перелік таких випадків чітко визначений у законодавстві і є вичерпним. До них відноситься відсутність у особи права на приватизацію (ч. 2 ст.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»), заборона приватизувати конкретне приміщення (ч. 4 ст.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», ч.2 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Вирішуючи даний спір, слід виходити з того, чи виникло взагалі у позивача право на приватизацію, чи підлягає квартира, за проведенням приватизації якої він звернувся до відповідача, приватизації та чи дотримано позивачем всіх процедур для проведення приватизації.

Відповідач як орган місцевого самоврядування, його посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

В даній справі з'ясуванню підлягають: обставини щодо того, чи є житлове приміщення, яке наймає позивач, об'єктом приватизації відповідно до вимог згаданих законів; склад осіб, які постійно, як члени сім'ї наймача проживають у спірному приміщенні або за якими зберігається право на проживання в ньому; термін та законність підстав їх реєстрації та фактичного проживання в приміщенні; наявність у позивача та членів його сім'ї власного житла та чи є вони громадянами України, чи не використано ними право на приватизацію державного житлового фонду раніше в повному обсязі.

Позивач проживає та зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1, її вселення до квартири відбулося на законних підставах, за наявності ордера і до виникнення спірної ситуації щодо приватизації житла вона проживала у квартирі на законних підставах, оскільки іншого відповідачем не доведено, правомірність заселення, реєстрації та проживання позивача в житловому приміщенні гуртожитку не оспорена.

Згідно з п.17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Позивач реалізувала своє право на звернення до органу приватизації, однак отримала його відмову з непередбачених законодавством підстав - неподання копії ордеру на вселення до приміщення.

Враховуючи, що законодавством не передбачено таку підставу для відмови в проведенні приватизації, тому відмова відповідача є протиправною.

Доказів наявності інших підстав чи обставин для відмови позивачеві в проведенні приватизації житлового приміщення в гуртожитку, наймачем якого вона фактично являється, відповідач не подав, про їх існування не вказав.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 243 -246, 286 КАС України, Законом України від 19 червня 1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду», Законом України від 04 вересня 2008 року № 500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року №396 «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян»,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Відмову виконавчого комітету Коростенської міської ради у проведенні приватизації квартири АДРЕСА_1 за зверненням позивача визнати протиправною.

Зобов'язати виконавчий комітет Коростенської міської ради провести приватизацію квартири АДРЕСА_1 за зверненням ОСОБА_1.

Стягнути з виконавчого комітету Коростенської міської ради на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грвиень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони та учасники:

Позивач - ОСОБА_1, місце проживання: 11500, АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_3 виданий 21.09.2005 року, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач - виконком Коростенської міської ради, місце знаходження: 11500, м.Коростень, вул.Грушевського, 22,

Представник відповідача- Антонюк Наталі Вікторівна, місце проживання : АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_4, виданий 30.08.2016 року.

Третя особа - Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №1, місце знаходженння: 11500, м.Коростень, вул.Кооперативна, 3-а,

Суддя: