Справа № 459/3274/17
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 рокуЛьвів№ 876/1096/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

за участю секретаря судового засідання Гром І.І.,

представник позивача : ОСОБА_1,

представник відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 15 січня 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду (головуючий суддя Рудаков Д. І., м. Червоноград) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Ліквідаційна комісія Головного управління МВС України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

07 грудня 2017 року позивач, ОСОБА_3, звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Ліквідаційна комісія Головного управління МВС України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії, а саме - провести відповідно до вимог чинного законодавства перерахунок та виплату позивачу пенсії, встановленої із 01 січня 2016 року, згідно довідки Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області на виконання листа Пенсійного фонду України № 9493/02-23 від 28 березня 2017 року, починаючи із 01 січня 2016 року.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 15 січня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Ліквідаційна комісія Головного управління МВС України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії - залишено без розгляду.

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив позивач - ОСОБА_3, який в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення, яким позов задовольнити, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного залишення позовної заяви без розгляду.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції в порушення норм чинного законодавства залишено позовну заяву без розгляду у звязку із пропуском строку звернення до суду, встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Апелянт звертає увагу на те, що до даного спору не застосовується шестимісячний строк звернення до суду. Крім цього, апелянт вважає, що постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали порушило його право на справедливий суд та ефективний юридичний захист, які гарантовані Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Конституцією України.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи те, що до адміністративного суду з позовною заявою позивач звернувся 07 грудня 2017 року, а у позовній заяві він просить здійснити перерахунок його пенсії з 01 січня 2016 року, не зазначав про поважність причин пропуску шестимісячного строку звернення до суду, тому суд вважав, що поданий ОСОБА_3 позов слід залишити без розгляду на підставі ч. 3 ст. 123 КАС України.

Проте колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується з наступних міркувань.

Як підтверджується матеріалами справи, позивач отримує пенсію за вислугу років, призначену згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-УІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», який набрав чинності з 29.12.2015 року, доповнено частиною третьою статтю 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ). Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Порядок та підстави перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ, визначено ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, відповідно до якої, зокрема, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною 2 статті 87 Закону України № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком (далі Закон № 1788-ХІІ).

У звязку з наведеним, колегія суддів звертає увагу на те, що норма ч. 2 ст. 78 Закону № 1788-ХІІ є спеціальною та такою, що підлягає застосуванню у даному випадку, оскільки виділяє категорію спорів у справах, повязаних із пенсійними виплатами, як таку, що не обмежується будь яким строком.

Крім цього, Верховний суд рішенням від 15 лютого 2018 року № 820/6514/17 (щодо перерахунку пенсій пенсіонерам МВС з урахуванням грошового забезпечення поліцейських), зокрема у пункті 21 зазначив, що перерахунок пенсій у звязку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у звязку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, залишивши позов без розгляду, позбавив позивача можливості захистити свої права та інтереси, відповідно порушив його право на захист прав, свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді, гарантовані п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини також акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У Рішеннях у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у справі «Перес де ОСОБА_4 Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це слід вважати як порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги є підставними, оскільки такі спростовують висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Що стосується ряду вимог, викладених у резолютивній частині апеляційної скарги, зокрема, п.п.2.3,3 та п.4, колегія суддів зазначає, що вони є передчасні і підлягають розгляду у суді першої інстанції.

Згідно ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а оскаржувана ухвала скасуванню із направленням справи для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись, ч.3 ст.243, ст. ст. 308, 310, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 15 січня 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 459/3274/17 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Ліквідаційна комісія Головного управління МВС України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_4
Повне судове рішення складено 12.06.2018 року.