Справа № 752/7073/18
Суддя: Мирошниченко О. В.
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/7073/18
Провадження № 2-а/752/305/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 червня 2018 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі

головуючого судді Мирошниченко О.В.

за участю секретаря Мархотка А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Садгорій В.В. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом та просила суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 103213 від 25.03.2018 року, складену щодо неї за ч. 3 ст. 122 КУпАП із застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн., а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову вказала, що 25.03.2018 року відповідачем по справі, інспектором роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Садгорій В.В. прийнято оскаржувану постанову з накладенням адміністративного стягнення, з якою позивач категорично не згодна та вважає її такою, що винесена всупереч вимогам законодавства України, що регулює відносини в сфері дорожнього руху, без всебічного та повного з'ясування всіх обставин справи, які потрібні для її об'єктивного розгляду, оскільки, правил дорожнього руху позивач не порушувала.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

З даних постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25.03.2018 року серії ВР № 103213, яка складена інспектором роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Садгорій В.В., вбачається, що водій ОСОБА_1 припарку вала (здійснила зупинку) транспортного засобу марки «Land Rover» д.н.з. НОМЕР_1, другим рядом, чим суттєво перешкодила руху інших учасників дорожнього руху, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Слід зазначити, що в оскаржувані постанові відповідачем не вказано пункт Правил дорожнього руху, який, на його думку, порушила позивач.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КУпАП, передбачена відповідальність, серед іншого, за порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Разом з тим, позивач не погоджується з діями відповідача, вважає, що останній безпідставно притягнув її до адміністративної відповідальності, враховуючи той факт, що позивач не порушував вимоги Правил дорожнього руху, відповідачем не надано доказів, які б підтверджували факт правопорушення. На підтвердження своєї позиції позивач надала фотокартки з місця, за адресою якого, на думку відповідача, відбулось порушення Правил дорожнього руху, а саме - м. Київ, вул. Генерала Родімцева, 9.

Частиною другою 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як роз'яснено у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Під час розгляду справи про вчинене позивачем адміністративне правопорушення відеофіксація на нагрудну відеокамеру поліцейського не здійснювалась.

У свою чергу, позивачем надано в розпорядження суду фотокартки з місця, за адресою якого, на думку відповідача, відбулось порушення Правил дорожнього руху, а саме - м. Київ, вул. Генерала Родімцева, 9, з яких вбачається, що за вказаною адресою знаходиться житловий будинок та прибудинкова територія з місцями для паркування транспортних засобів, а не смуга дорожнього руху.

У свою чергу, зміст оскаржуваної постанови не містить посилання на докази, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що докази, які б відповідали вимогам ст. 251 КУпАП та об'єктивно фіксували обставини вчинення правопорушення саме позивачем, - відсутні.

Згідно із статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При винесенні оскаржуваної постанови належним чином, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не перевірено усіх істотних обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, викладені в ній дані не підтверджені належними доказами. Будь-які інші докази про наявність вини позивача у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відсутні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені принципи випливають із положень ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є вчинення нею правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП.

Натомість, всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 порушила вимоги Правил дорожнього руху, що стало підставою для її притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Зважаючи на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позов підлягає до задоволення з підстав недоведеності суб'єктом владних повноважень факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП.

Щодо вимоги про закриття провадження по справі, суд вважає що вона до задоволення не підлягає, оскільки це виходить за межі компетенції суду, адже відкриття та закриття адміністративного провадження у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належить до дискреційних повноважень поліції, у зв'язку з чим, достатнім способом захисту права позивача є скасування постанови.

Керуючись ст. ст. 2, 8-9, 77, 243-246, 250 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 103213 від 25.03.2018 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

В іншій частині - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст виготовлено 06 червня 2018 року.

Суддя