Справа № 826/3113/17
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 травня 2018 року 15:19 № 826/3113/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів : головуючого судді Арсірія Р.О., суддів Кузьменка В.А., Огурцова О.П., за участю секретаря судового засідання Шевченко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Міністерства екології та природних ресурсів України

до Державної регуляторної служби України

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Сігмас Еколоджі»

про визнання протиправним та скасування розпорядження

за участю представників :

від позивача - Іванюк Наталія Володимирівна

від відповідача - Мельніченко Вікторія Олександрівна

від третьої особи - Поляк Олександр Володимирович, Бучер Олександр Олександрович

Міністерство екології та природних ресурсів України (надалі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної регуляторної служби України (надалі - відповідач), в якому просило скасувати розпорядження від 27.01.2017 №14 про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування, видане за результатом скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігмас Еколоджі» від 05.12.2016.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржуване розпорядження винесено з порушенням Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 №466 та Положення про Державну регуляторну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Україні від 24.12.2014 №724.

Судом 13.09.2017 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самосійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ТОВ «Сігмас Еколоджі».

Представник відповідача заявлені вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову повністю з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву.

Представник третьої особи також просив суд в задоволенні позову відмовити.

15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), шляхом його викладення в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Тобто, розгляд даної справи після 15.12.2017 здійснено відповідно до приписів нової редакції КАС України, за правилами загального позовного провадження, яке згідно з частиною третьою статті 241 КАС України закінчується ухваленням рішення суду.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

ТОВ «Сігмас Еколоджі» є юридичною особою, яка отримала ліцензію на здійснення господарської діяльності на операції у сфері поводження з небезпечними відходами (збирання, перевезення, зберігання) серія АГ № 594663

21.12.2012 дана ліцензія переоформлена на аналогічну за строком дії та видом господарської діяльності ліцензію серії АД № 075672.

В подальшому на підставі наказу Міністерства екології та природних ресурсів № 99 від 15.03.2016 дана ліцензія визнана недійсною в зв'язку з переоформленням на аналогічну за видом господарської діяльності безстрокову ліцензію.

На підставі наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 20.09.2016 №345 «Про затвердження Плану-графіку планових перевірок додержання ліцензіатами ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами на IV квартал 2016» та посвідчення (направлення) на право проведення перевірки від 07.10.2016 № 08/16 у період з 10 по 13 жовтня 2016 року проведено планову перевірку з дотримання ТОВ «Сігмас Еколоджі» ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами.

Під час проведення планової перевірки виявлено ряд порушень Ліцензійних умов, що були зафіксовані в акті планової перевірки додержання ТОВ «Сігмас Еколоджі» Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами від 13.10.2016 №608/16.

18.10.2016 р. Мінприроди видало Розпорядження про усунення порушень Ліцензійних умов №5/3-7/9788-16, яким вирішено ТОВ «Сігмас Еколоджі» у термін до 24.10.2016 усунути виявлені порушення Ліцензійних умов та подати в письмовій формі до Мінприроди інформацію про їх усунення.

На підставі посвідчення (направлення) на право проведення перевірки від 01.11.2016 № 23/16 посадовими особами Міністерства екології та природних ресурсів України здійснено позапланову перевірку ТОВ «Сігмас Еколоджі» з метою перевірки виконання розпорядження Мінприроди про усунення порушень вимог Ліцензійних умов.

Під час перевірки встановлено, що в порушення пункту 1 вищезазначеного розпорядження ТОВ «Сігмас Еколоджі» не надано інформації щодо наявності щорічного уточнення даних до реєстраційної карти об'єкту утворення, оброблення та утилізації відходів.

За результатами здійсненого заходу складено акт позапланової перевірки від 04.11.2016 № 23/16.

На підставі акту позапланової перевірки Мінприроди видало наказ від 11.11.2016 № 422, пунктом 2 якого анулювало ліцензію ТОВ «Сігмас Еколоджі» на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами.

Не погоджуючись з наказом Мінприроди від 11.11.2016 № 422 в частині анулювання ліцензії Товариства на операції у сфері поводження з небезпечними відходами, ТОВ «Сігмас Еколоджі» 05.12.2016 подало скаргу до Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування при Державній регуляторній службі України.

26.01.2017 на черговому засіданні Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування при ДРС розглянуто скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігмас Еколоджі» від 05.12.2016 № 131 та за результатом розгляду прийнято рішення № 4.6 (протокол № 01-17).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши скаржника (ТОВ «Сігмас Еколоджі), представника органу ліцензування (Мінприроди), Експертно-апеляційна рада з питань ліцензування при ДРС за результатами розгляду Скарги встановила:

«І. Порушення Міністерством екології та природних ресурсів України вимог Закону України від 02.03.2015 № 222-УІІІ «Про ліцензування видів господарської діяльності»:

1) абзацу 3 частини чотирнадцятої статті 19: не складання органом ліцензування акту про невиконання розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов, встановлених для виду господарської діяльності як окремого документу;

2) пункту 5 частини другої статті 16: органом ліцензування неправомірно та необґрунтовано застосовано підставу для анулювання ліцензії»:

В акті позапланової перевірки стверджується, що підставою для анулювання ліцензії є висновок, що ліцензіат не виконав Розпорядження Мінприроди від 18.10.2016 про усунення порушення ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами, в частині відсутності щорічного уточнення даних про зміни у діяльності для внесення відповідних змін до реєстрової карти.

В той же час, Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 № 446, не містять вимоги щодо щорічного уточнення даних про зміни у діяльності для внесення відповідних змін до реєстрової карти (передбачено складання реєстрової карти за формою, встановленою Мінприроди, яку надав ліцензіат органу ліцензування).

Відповідно до вимог частини сьомої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого відповідно до закону, припускає неоднозначне тлумачення прав і обов'язків суб'єкта господарювання або органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб, рішення приймається на користь суб'єкта господарювання.

II. Абзаців 2 та 6 частини другої статті Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (в частині обов'язку органу контролю повно, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний нагляд (контроль) у межах повноважень, передбачених законом та ознайомлення керівника суб'єкта господарювання з результатами державного нагляду (контролю) в строки, передбачені законом)» і вирішила: «зобов'язати Міністерство екології та природних ресурсів України:

1) усунути порушення вимог вказаних вище законів України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», скасувавши наказ від 11.11.2016 № 422 в частині анулювання ліцензії ТОВ «Сігмас Еколодж» на операції у сфері поводження з небезпечними відходами.».

З урахуванням Рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування при Державній регуляторній службі України від 26.01.2017 №4.6, 27.01.2017 ДРС, керуючись пунктом 8 частини першої статті 4, частиною одинадцятою статті 5 Закону України від 02.03.2015 №222-УІІІ «Про ліцензування видів господарської діяльності», Положенням про Державну регуляторну службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2014 № 724, видано розпорядження № 14 «Про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування», яким аналогічно до вищевказаного рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування при ДРС, зокрема, зобов'язано Міністерство екології та природних ресурсів України:

1) усунути порушення вимог вказаних вище законів України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», скасувавши наказ від 11.11.2016 М 422 в частині анулювання ліцензії ТОВ «Сігмас Еколоджі» на операції у сфері поводження з небезпечними відходами;

2) повідомити Державну регуляторну службу України про виконання цього розпорядження.

Не погоджуючись з розпорядженням Державної регуляторної служби України №14 «Про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування» в частині зобов'язання скасування наказу від 11.11.2016 №14 щодо анулювання ліцензії ТОВ «Сігмас Еколоджі» на операції у сфері поводження з небезпечними відходами, позивач звернувся до суду.

Визначаючись щодо заявлених вимог по суті, суд виходить з того, що частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про Державну регуляторну службу України, служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності.

Державна регуляторна служба України є спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності.

Пунктом 2 Положення про Державну регуляторну службу України визначено, що служба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Доцільно акцентувати, що Державна регуляторна служба України у своїй діяльності керується, серед іншого, Законами України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Одночасно, відповідно до пункту 3 Положення про Державну регуляторну службу України на службу покладається ряд основних завдань, одним з яких є реалізація державної регуляторної політики, політики з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності.

Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» регулює суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначає виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлює уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальності за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності.

Статтею 4 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» передбачено, що спеціально уповноважений орган з питань ліцензування, серед іншого: здійснює нагляд за додержанням органами державної влади, державними колегіальними органами законодавства у сфері ліцензування; утворює Експертно-апеляційну раду з питань ліцензування та забезпечує її діяльність.

Відповідно до частини першої ст. 3 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» державна політика у сфері ліцензування ґрунтується, зокрема, на принципі дотримання законності шляхом того, що повноваження спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування - Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування та порядок набрання чинності рішеннями органу ліцензування поширюються на сферу ліцензування всіх видів господарської діяльності, визначаються виключно цим Законом і не можуть бути обмежені іншими законами.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» встановлено, що Експертно-апеляційна рада з питань ліцензування є постійно діючим колегіальним органом при спеціально уповноваженому органі з питань ліцензування та діє за регламентом, що затверджується спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування.

Експертно-апеляційна рада з питань ліцензування при Державній регуляторній службі України не здійснює владні управлінські функції та не є юридичною особою.

Регламент Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Державної регуляторної служби України від 14.07.2015 №783/40, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2015 за №847/27292.

Відповідно до частини п'ятої статті 5 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» склад Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування формується за пропозиціями громадських організацій, суб'єктів господарювання та їх об'єднань, посадових осіб органів ліцензування та наукових установ і затверджується спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» спеціально уповноважений орган з питань ліцензування, зокрема, видає розпорядження про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування та відхилення або задоволення апеляцій чи скарг з урахуванням рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування; порушує питання щодо відповідальності посадових осіб органів ліцензування, які прийняли рішення, скасоване на підставі рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування.

Частиною одинадцятою статті 5 цього Закону встановлено, що рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування щодо розгляду апеляцій або інших скарг здобувачів ліцензії чи ліцензіатом, проектів нормативно-правових актів та/або пропозицій про запровадження чи скасування ліцензування виду господарської діяльності є обов'язковими для розгляду спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування у триденний строк з дня ухвалення відповідного рішення Експертно-апеляційною радою з питань ліцензування і є підставою для видання спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування розпорядження про задоволення апеляції або про відхилення апеляції, про розгляд скарг, про погодження чи відхилення проектів нормативно-правових актів та/або усунення порушень законодавства у сфері ліцензування.

З наведеного вбачається, що спеціально уповноваженим органом з питання ліцензування, тобто ДРС, видається один вид із зазначених вище розпоряджень на підставі, зокрема, рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування.

Твердження представника позивача, що оскаржуване розпорядження прийнято з порушенням строку розгляду апеляцій та не містить у резолютивній частині висновку про задоволення або про відхилення апеляції, суд відхиляє з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини шостої статті 5 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» формою роботи Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування є засідання, що проводяться за потреби, але не рідше одного разу на місяць, та є правомочними за присутності не менше, ніж половини членів Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування.

Згідно з частинами восьмою та дев'ятою статті 5 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» апеляції розглядаються на засіданні Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування у строк, що не перевищує десяти календарних днів з дня одержання від органу ліцензування запитуваних документів стосовно оскаржуваного рішення.

Ліцензія, стосовно якої орган ліцензування прийняв рішення про анулювання і щодо якої Експертно-апеляційною радою з питань ліцензування розглядається апеляція на рішення органу ліцензування, є чинною до дня прийняття відповідного рішення спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування.

Орган ліцензування зобов'язаний протягом трьох робочих днів з дня одержання запиту подати спеціально уповноваженому органу з питань ліцензування завірені ним запитувані копії (фотокопії) документів, що стосуються оскаржуваного рішення.

У разі неподання органом ліцензування запитуваних документів у встановлений строк Експертно-апеляційна рада з питань ліцензування розглядає апеляцію по суті або може відкласти розгляд цієї апеляції з обґрунтуванням причин відкладення розгляду такої справи.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Разом з тим, позивач не надав суду доказів, які б давали змогу встановити, що апеляція ТОВ «Сігмас Еколоджі» розглядалася на засіданні Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування у строк, що перевищував десять календарних днів з дня одержання від органу ліцензування запитуваних документів стосовно оскаржуваного рішення, зокрема у справі відсутні докази надходження до Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування документів від Мінприроди. У свою чергу відповідач зазначає, що Мінприроди не надало в установленому порядку запитувані документи.

Крім того, суд звертає увагу, що такі дії Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування не оскаржуються позивачем.

При вирішенні спору суд також враховує, що в силу вимог частини шостої статті 5 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» Експертно-апеляційна ради з питань ліцензування є колегіальним органом та приймає рішення на засіданнях та за умови наявності кворуму.

Суд також не приймає до уваги посилання позивача на те, що в оскаржуваному розпорядженні не мітиться висновку про задоволення чи відхилення апеляції, оскільки розпорядження ДРС відповідає змісту рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування при ДРС від 26 січня 2017 року №4.8 (протокол №01-17), а повноваження спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування приймати розпорядження про усунення порушення прямо передбачені у частини першої статті 4 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності». Крім того, суд зазначає, що відсутність такого посилання в оскаржуваному розпорядженні не впливає на його правомірність.

По суті виявлених Експертно-апеляційною радою з питань ліцензування порушень суд зазначає про наступне.

Як встановлено вище, наказом Мінприроди від 11.11.2016 № 422 «Про видачу, переоформлення, відмову у видачі та анулювання ліцензій» анульовано ліцензію на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами ТОВ «Сігма Еколоджі» на підставі п.5 ч.2 ст. 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

За результатами розгляду скарги TOB «Сігмас Еколоджі» Експертно-апеляційна рада з питань ліцензування при ДРС за результатами розгляду скарги встановила порушення абз.3 ч.14 статті 19 Закону, яке полягало у не складанні органом ліцензування акту про виявлення недостовірності даних у документах, поданих суб'єктом господарювання разом із заявою про отримання ліцензії, як окремого документу. Також п.5 ч.2 ст.16 Закону : органом ліцензування не правомірно та необґрунтовано застосовано підставу для анулювання ліцензії.

В акті позапланової перевірки стверджується, що підставою для анулювання є висновок, що ліцензіат не виконав Розпорядження Мінприроди від 18.10.2016 про усунення порушення ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами, в частині відсутності щорічного уточнення даних про зміни у діяльності для внесення відповідних змін до реєстрової карти.

В той же час, Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 №446, не містять вимоги щодо щорічного уточнення даних про зміни у діяльності для внесення відповідних змін до реєстрової карти (передбачено складання реєстрової карти за формою, встановленою Мінприроди, яку надав ліцензіат органу ліцензування).

Такими чином, позивачем не доведено належними доказами правомірність анулювання ліцензії на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами ТОВ «Сігма Еколоджі» на підставі пункту 5 частини другої статті 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та прийняття наказу Мінприроди від 11.11.2016 № 422 «Про видачу, переоформлення, відмову у видачі та анулювання ліцензій» на підставі анульовано.

Враховуючи викладене, розпорядження ДРС від 27.01.2017 №14 «Про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування» прийняте на підставі, в межах та у спосіб, визначений Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Окрім того, суд звертає увагу на те, що положенням п. 8 ч.1 ст. 4 КАС України визначено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

З урахуванням того, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. КАС України обмежено випадки звернення суб'єкта владних повноважень до суду з позовом.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, поданий позов не стосуються порушених прав, що є необхідною умовою звернення до суду. Позивачем у справі є суб'єкт владних повноважень стосовно здійснення його компетенції й прийнято оскаржуване рішення, при цьому, розпорядження ДРС, яке оскаржувалося Міністерства екології та природних ресурсів України, лише зобов'язує його усунути встановлені порушення чинного законодавства.

Діючим законодавством суб'єкт владних повноважень обмежений на звернення до адміністративного суду.

Згідно ч. 4 статті 46 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об'єднання; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об'єднання; 3) про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України; 4) про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб'єкту владних повноважень законом.

Зазначений перелік адміністративних позовів суб'єкта владних повноважень, з якими він може звернутись до суду, є вичерпним.

Щодо п. 5 ч. 4 статті 46 КАС України в контексті повноважень Мінприроди звертатись до суду з позовом, зазначаємо наступне.

Як вбачається з п.п. 7 п. 4 Положення про Міністерство екології та природних ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 3, Міністерства екології та природних ресурсів України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, проводить ліцензування операцій у сфері поводження з небезпечними відходами, виробництва особливо небезпечних хімічних речовин та здійснює контроль за додержанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення ліцензування господарської діяльності, повноваження органів ліцензування та спеціального органу з питань ліцензування визначені Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності», який, зокрема, встановлює порядок нагляду і контролю у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності.

Абзацом 2 ч.9 статті 16 Закону № 222 встановлено, що рішення спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування набирає чинності з дня видання ним розпорядження про задоволення або відхилення апеляції чи про необхідність усунення порушень законодавства у сфері ліцензування.

З огляду на викладене, розпорядження Державної регуляторної служби від 27.01.2017 є актом індивідуальної дії, який породжує обов'язок Міністерства екології та природних ресурсів України усунути порушення законодавства у сфері ліцензування.

Звернення до суду є одним з способів реалізації компетенції суб'єкта владних повноважень, а тому повинно відбуватися в межах, у спосіб та в порядку, передбаченому законом. Суб'єкт владних повноважень звертається до суду не за захистом своїх порушених прав чи інтересів, а у тому разі якщо законом передбачений, такий спосіб здійснення повноважень.

Натомість, ані вказаним Законом, ані будь-яким іншим не передбачено право Міністерства екології та природних ресурсів України на оскарження обов'язкових до виконання розпоряджень спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування. В цьому випадку, орган ліцензування повинен діяти виключно на виконання повноважень, передбачених Законом. Натомість Міністерства екології та природних ресурсів України вийшло за межі власних повноважень, чим порушило вказані вище норми законодавства.

Враховуючи зазначене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Мінприроди задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні адміністративного позову Міністерства екології та природних ресурсів України (03035, місто Київ, вулиця Митрополита Василя Липківського, 35, ) до Державної регуляторної служби України (01011, м.Київ, вул.Арсенальна, 9/11), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сігмас Еколоджі» (03049, м.Київ, вул.Курська, 10)про скасування розпорядження від 27.01.2017 №14 - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя Р.О. Арсірій

Судді В.А. Кузьменко

О.П. Огурцов