Справа № 398/3624/17
Суддя: Ковальова О. Б.
Дата ухвалення: 2018-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/3624/17
Провадження №: 2-а/398/38/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"08" червня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Ковальової О.Б.,

за участю: секретаря судового засідання Василяки І.І.,

представника позивача - ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2,

розглянувши у режимі відео конференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії адміністративну справу № 398/3624/17 за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Кременчук ДПП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови БР №026764 від 11.10.2017р. у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11 жовтня 2017 року інспектором роти №1 батальйону УПП в м. Кременчуці ДПП в Полтавській області ОСОБА_3 було винесено постанову, якою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме в тому, що керуючи автомобілем КАМАЗ -55111 з причепом СЗАП 8543 номерний знак, відповідно ВА 0948 АМ та ВА 6875ХТ, ОСОБА_2 здійснив зупинку на вимогу працівника поліції та не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, тобто допустив порушення п. 9.9«б» ПДР України. Відповідно до зазначеної постанови на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Позивач вважає дану постанову вважає незаконною.

Інспектором невірно кваліфіковано його дії та помилково притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а не за ст.125 КУпАП, що є прямим порушенням принципу законності, встановленого ст.7 КУпАП. Під час складання постанови про адміністративне правопорушення інспектором було зазначено порушення підпункту «б» пункту 9.9 ПДР. В той же час диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за наступні порушення правил дорожнього руху:

- порушення правил проїзду перехресть (п.п.16.1-16-15 Правил дорожнього руху),

- зупинок транспортних засобів загального користування ( п.п. 15.115.15 Правил дорожнього руху),

- проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника (п.п 8.1-8.12

Правил дорожнього руху),

- порушення правил обгону і зустрічного розїзду (п.п. 14.1-14.6 Правил дорожнього руху),

- порушення безпечної дистанції або інтервалу (п.п. 13.1-13.4 Правил дорожнього руху),

- розташування транспортних засобів на проїзній частині (п.п.11.1-11.4) Правил дорожнього руху),

- порушення правил руху автомагістралями (п.п.27.1-27.5 Правил дорожнього руху),

- користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку (п.10.1-10.11 Правил дорожнього руху),

- використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів(п.п. 19.1-19.9 Правил дорожнього руху), ^

- користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання) ( п.2.9 «д». Правил дорожнього руху),

- порушення правил навчальної їзди (24.1-24.9 Правил дорожнього руху),

Вважає, що відповідальність за порушення вимог п. 9.9 «б» Правил дорожнього руху за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачена, а передбачена відповідальність за ст. 125 КУпАП інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, тягнуть за собою попередження.

Водночас статті 121-128, частини перша і друга статті 129, статті 139 і 140 КУпАП не містять положень про встановлення відповідальності за таке порушення ПДР як не увімкнення аварійної світлової сигналізації.

З огляду на це вважає, що відповідач повинен був притягнути його до відповідальності саме за ст. 125 КУпАП, просить справу закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.11.2017 року у вищевказаній справі відкрите провадження.

Відповідно до п. 10 Перехідних положень КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (15.12.2017 року), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (редакція від 07.01.2018 р.).

Позивач та його представник в судовому засіданні адміністративний позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, справу закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, так як відповідальність за порушення п.9.9 б) Правил дорожнього руху передбачена ст.125 КУпАП.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позов. Вважає, що транспортний засіб був зупинений за порушення правил дорожнього руху та постанова ним винесена про притягнення особи до адміністративної відповідальності правильно за ч.2 ст.122 КУпАп.

30 березня 2018 року від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов ОСОБА_2, де він зазначає, що 11.10.2017 року близько 12 год. 20 хв. під час патрулювання в м. Кременчуці по вул. Пілотів транспортний засіб КАМАЗ, причіп СЗАП 8543, номерний знак НОМЕР_1, ВА6875ХТ, яким керував ОСОБА_2 зупинившись на вимогу працівника поліції не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9 «б» ПДР України, що є порушенням ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з п.п. «б» п. 9.9 ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

В адміністративному позові позивач не заперечує проти факту здійснення зупинки на вимогу поліцейського та проти факту не ввімкнення аварійної світлової сигналізації під час зупинки. Щодо застосування адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення п.п. «б» п. 9.9 ПДР України просить звернути увагу суду на наступне.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів. Позивач не ввімкнув під час зупинки на вимогу поліцейського аварійну світлову сигналізацію, таким чипом порушив правила користування попереджувальними сигналами при зупинці (закінчення напрямку руху прямо) та правила використання цих приладів (безпосередньо вимоги п.п. «б» п. 9.9 ПДР України).

Зазначає, що ним було прийнято до уваги факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, усні пояснення позивача, які є належними доказами у справі та прийнято правомірне рішення про накладення на останнього адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, постанову про адміністративне правопорушення серії БР №026764 від 11.10.2017 року винесено правомірно на місці вчинення самого правопорушення, інспектором, не порушено процедуру щодо її винесення, а тому він діяв в межах наданих законом повноважень, мав право розглянути вказане адміністративне правопорушення та винести постанову.

Заслухавши пояснення сторін та представника позивача, дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності. Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

В судовому засіданні встановлено, що 11 жовтня 2017 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем КАМАЗ -55111 з причепом СЗАП 8543 номерний знак, відповідно ВА 0948 АМ та ВА 6875ХТ в м.Кременчуці по вул.Пілотів,25 допустив ряд адміністративних правопорушень, внаслідок чого на нього працівниками поліції були накладені адміністративні стягнення за ч.1 ст.121 КУпАП, ч.1 ст.126 КУпАп та за ч.2 ст.122 КУпАп.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 19.02.208 року було скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення серії БР №026763 від 11.10.2017 року в частині притягнення ОСОБА_2В.І. до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.121 КУпАП та залишено без задоволення позовні вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР №026763 від 11.10.2017 в частині притягнення ОСОБА_2В.І. до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР №026764 від 11.10.2017, постановленої інспектором роти №1 батальйону УПП в м. Кременчуці ДПП в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_3, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за те, що керуючи автомобілем НОМЕР_2 о 12.20 год. 11.10.2017 року в м.Кременчуці по вул..Пілотів,25 водій зупинився на вимогу працівника поліції та не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив вимоги п. 9.9«б» ПДР України. Відповідно до зазначеної постанови на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Позивач вважає, що відповідальність за порушення вимог п. 9.9 «б» Правил дорожнього руху за ч. 2 ст. 122 КУпАП не передбачена, так як відповідач повинен був притягнути його до відповідальності за ст. 125 КУпАП.

Відповідно ст. 125 КУпАП передбачає відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, тягнуть за собою попередження.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Вимоги щодо змісту такої постанови встановлені цією ж нормою ст.283 КУпАП.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р.III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Спірною постановою на позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. у межах санкції встановленої даною статтею.

Суд вважає безпідставними доводи позивача та його представника, що відповідач повинен був притягнути його до відповідальності за ст. 125 КУпАП, а не за ч.2 ст.122 КУпАП.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність та стягнення за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Згідно пункту 9.9.б) Правил дорожнього руху України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського.

Згідно частини першої та п'ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою

транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов'язані, зокрема знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом. 1.1. Правил дорожнього руху визначено, що Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Отже, наведеними нормами визначено, що позивач, як водій транспортного засобу, повинен виконувати встановлені діючим законодавством Правила дорожнього руху.

Відповідно до п.9.9 «б» ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне залишити без задоволення позовні вимоги щодо скасування постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та закриття справи за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст., ст. 9, 77, 241-247, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Кременчук ДПП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя