Справа № 825/2010/18
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 року Чернігів Справа № 825/2010/18

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури в інтересах держави до Заїздської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, Лівосорочинської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури в інтересах держави звернувся до суду з адміністративним позовом до Заїздської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, Лівосорочинської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, в якому просить зобов'язати відповідачів відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт, направлених на розробку технічної документації та винесення в натурі (на місцевості) меж ландшафтного заказника місцевого значення "Заїздський", загальною площею 1450 га, що знаходиться в адміністративних межах вказаних вище сільських рад.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Прилуцькою місцевою прокуратурою в ході моніторингу використання земельних ділянок на території Прилуцького району Чернігівської області виявлено факти порушення законодавства в сфері охорони об’єктів природно-заповідного фонду. Рішенням Чернігівської обласної ради від 21.03.1995 "Про внесення доповнень та змін в мережу об’єктів і територій природно-заповідного фонду та резервування для наступного заповідання цінних природних територій області" з метою охорони та збереження в природному стані боліт в заплаві р. Удай, що має важливе водоохоронне значення створено гідрологічний заказник місцевого значення "Заїздський", загальною площею 1450 га., розташований в адміністративних межах Заїздської, Лісовосорочинської та Товкачівської сільських рад Прилуцького району Чернігівської області. з огляду на зміст чинних норм законодавства, на Заїздську сільську раду Прилуцького району Чернігівської області, Малодівицьку селищну раду (Товкачівську сільську раду) Прилуцького району Чернігівської області та Лісовосорочинську сільську раду Прилуцького району Чернігівської області покладається обов'язок із вчинення дій щодо замовлення проекту землеустрою, організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду місцевого значення заказника "Заїздський", а також здійснення контролю за нього виготовленням. В свою чергу, відсутність встановлених меж в натурі гідрологічного заказника місцевого значення "Заїздський" фактично унеможливлює збереження у природньому стані рідкісної ділянки заплавних луків багатої різнотрав’ям і лікарськими рослинами, з чисельними заплавними озерами, що є регулятором гідрологічного режиму та рівня ґрунтових вод прилеглих територій, місця зростання рідкісних і лікарських видів рослин та оселення та гніздування численної фауни.

Ухвалою від 15.05.2018 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного письмового провадження, без виклику сторін. Одночасно, встановлено відповідачу строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.

Як вбачається з матеріалів справи, в останніх містяться пояснення голів сільських та селищних ради, які виступають відповідачами у справі, з яких вбачається, що відповідачі визнають заявлений позов та не вбачають необхідності у виклику їх у судове засідання (а.с.37, 38, 39).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Рішенням Чернігівської обласної ради від 21.03.1995 "Про внесення доповнень та змін в мережу об’єктів і територій природно-заповідного фонду та резервування для наступного заповідання цінних природних територій області" з метою охорони та збереження в природному стані боліт в заплаві р. Удай, що має важливе водоохоронне значення створено гідрологічний заказник місцевого значення "Заїздський", загальною площею 1450 га., розташований в адміністративних межах Заїздської, Лісовосорочинської та Товкачівської сільських рад Прилуцького району Чернігівської області.

Відповідно до викопіровки земельна ділянка, яка знаходиться в адміністративних межах Заїздської, Лісовосорочинської та Малодівицькій селищній раді (Товкачівської сільської ради) має загальну площу 1450 га.

В подальшому, Державним управлінням екології та природних ресурсів у Чернігівській області з метою забезпечення режиму, охорони та збереження території заказника передано під охорону Заїздській, Лісовосорочинській та Малодівицькій селищній раді (Товкачівській сільській раді) Прилуцького району Чернігівської області, загальною площею 1450 га., заповідний об'єкт - гідрологічний заказник місцевого значення "Заїздський", з метою збереження та охорони заказника, про що складено охоронні зобов'язання за №15/29-578 від 04.08.2001. (а.с.25, 26, 27).

В свою чергу, згідно з інформацією Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області від 18.12.2017 землевпорядна документація на вказаний об’єкт природно-заповідного фонду, загальною площею 1450 га., не виготовлялась та не затверджувалась, а відповідно до повідомлень Заїздської, Лісовосорочинської та Малодівицької селищній раді (Товкачівської сільської ради) Прилуцького району Чернігівської області, заходи щодо охорони й збереження територій та об’єктів природно-заповідного фонду сільськими радами не проводилися.

З метою відновлення та захисту порушених інтересів держави, які полягають у неухильному дотриманні режиму охорони та використання об’єкта природно-заповідного фонду, позивачем подано даний адміністративний позов.

Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд зважає на таке.

Правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об'єктів регулюються Законом України "Про природно-заповідний фонд України".

Статтею 11 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" визначено, що спеціально уповноваженим органом державного управління в галузі організації, охорони та використання природно-заповідного фонду є центральний орган виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища (Мінприроди України), спеціальні підрозділи центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища та його органів на місцях.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 №159 "Про ліквідацію територіальних органів Міністерства охорони навколишнього природного середовища", Державні управління охорони навколишнього природного середовища в областях (територіальні органи Мінприроди України), припинили виконання своїх повноважень з 17.05.2013, без правонаступника.

В свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України від 15.05.2013 №338 "Про збільшення чисельності працівників обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій" та розпорядження Чернігівської обласної державної адміністрації від 23.05.2013 №94 в структурі обласної державної адміністрації утворено Департамент екології та природних ресурсів Чернігівської обласної державної адміністрації.

На сьогоднішній день зміни до Закону України "Про природно-заповідний фонд України" щодо передачі повноважень територіальних органів центрального органу виконавчої влади в галузі природно-заповідного фонду не внесені.

Водночас, згідно з ч.2 ст.45 Земельного кодексу України порядок використання земель природно-заповідного фонду визначається законом. Відповідно до ст.43 Земельного кодексу України, ч.1 ст.7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об'єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об'єктів природно-заповідного фонду.

Згідно з ч.ч.3, 5 ст.53 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" рішення про організацію чи оголошення територій та об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об'єктів природно-заповідного фонду приймається Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами. Території та об'єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов'язання.

Згідно з ст.60 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" охорона територій та об'єктів природно-заповідного фонду інших категорій покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вони перебувають.

Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об'єктів природно-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

01.06.1995 Державним управлінням екологічної безпеки в Чернігівській області затверджено Положення про гідрологічний заказник місцевого значення "Заїздський" (далі - Положення).

Згідно п.1 вищевказаного Положення гідрологічний заказник "Заїздський" організований рішенням Чернігівської обласної Ради народних депутатів від 21.03.1995, з метою збереження в природному стані болотного масиву, який має важливе значення в регулюванні водного режиму р.Удай та прилеглих територій.

Гідрологічний заказник "Заїздський" входить до складу природно-заповідного фонду Чернігівської області та охороняється землекористувачами (п.3 та п.13 Положення).

Пунктом 5 Положення передбачено, що межі гідрологічного заказника переносяться в натуру з встановленням охоронних та інформаційних знаків, щитів і наноситься на планово-картографічні матеріали землекористувачів.

Отже, Заїздська сільська рада Прилуцького району Чернігівської області, Лісовосорочинська сільська рада Прилуцького району Чернігівської області, та Малодівицька селищна рада Прилуцького району (Товкачівська сільська рада) у відповідності до зазначеного положення та норм законодавства, несе відповідальність за належний стан і дотримання встановленого заповідного режиму території.

Суд зазначає, що згідно з ч.4 ст.7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" межі територій та об'єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об'єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об'єктів природно-заповідного фонду.

У відповідності до ст.1 "Про землеустрій" проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом. При цьому, з огляду на зміст п."в" ч.2 ст.25 Закону України "Про землеустрій" одним із видів документації із землеустрою є проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об’єктів.

Відповідно ст.47 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об’єктів розробляються з метою: збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу; створення місць для організованого лікування та оздоровлення людей, масового відпочинку і туризму; створення приміських зелених зон, збереження і використання об’єктів культурної спадщини; проведення науково-дослідних робіт; встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг; визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об’єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно - заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об’єктів розробляються на підставі укладених договорів між замовниками документації із землеустрою та її розробниками.

За змістом ст.26 Закону України "Про землеустрій" замовникам документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.

Відповідно до абз.4 ст.47 Закону України "Про землеустрій" проект землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природи заповідного фонду розробляються для біосферних заповідників, природніх заповідників, національних природних парків, регіональних ландшафтні парків, ботанічних садів, дендрологічних парків, парків - пам’яток садів паркового мистецтва та зоологічних парків на землях та земельних ділянка що включаються до складу цих територій без вилучення у землевласників землекористувачів.

Статтею 3 Закону України "Про природно-заповідний фонд" передбачено, що до природно-заповідного фонду України належать: природні території об'єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам'ятки природи, заповідні урочища.

У статті 47 Закону України "Про землеустрій" вказано, що рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних з одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.

На підставі ст.19 Закону України "Про землеустрій" до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать: організація і здійснення землеустрою; здійснення контролю, впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою, координація здійснення землеустрою та контролю за використанням охороною земель комунальної власності; інформування населення про заходи; передбачені землеустроєм; вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

Відповідно до ст.7 Конституції України в Україні визнається та гарантується місцеве самоврядування. Місцеве самоврядування є право територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місце самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи (ч.3 ст.140 Конституції України).

Таким чином, місцеве самоврядування є одним із проявів здійснення народом, у формі територіальної громади, влади, яка, в свою чергу, не належить до жодної із гілок державної влади, що характеризується самостійністю у вирішенні певного кола питань.

Водночас, предметом відання місцевого самоврядування є не будь-які питання суспільного життя, а питання саме місцевого значення, тобто ті, що пов'язані передусім із життєдіяльністю територіальних громад.

Виходячи з вказаних конституційних положень в їх системному зв'язку з положеннями ст.6 Конституції України, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 16.04.2009 №7-рп/2009 вказав на те, що гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України.

З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Такі ж положення закріплені у ст.4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу.

Таким чином, для вирішення тих чи інших питань орган місцевого самоврядування повинен бути наділений відповідними повноваженнями Конституцією України та законами України, де Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Конституція України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до п.п.34, 37 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської селищної, міської ради вирішуються питання щодо регулювання земельних відносин; прийняття рішень про організацію територій і об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні; внесення пропозицій до відповідних державних органів щодо оголошення природних та інших об'єктів, що мають екологічну історичну, культурну або наукову цінність, пам'ятками природи, історії або культури, які охороняються законом, прийняття рішень про оголошення в місцях масового розмноження та вирощування потомства дикими тваринами "сезону тиші" з обмеженням господарської діяльності та добуванням об’єктів тваринного світу.

А отже, з огляду на зміст зазначених норм, на Заїздську сільську раду Прилуцького району Чернігівської області, Малодівицьку селищну раду (Товкачівську сільську раду) Прилуцького району Чернігівської області та Лісовосорочинську сільську раду Прилуцького району Чернігівської області покладається обов'язок із вчинення дій щодо замовлення проекту землеустрою, організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду місцевого значення заказника "Заїздський", а також здійснення контролю за нього виготовленням.

Відсутність встановлених меж в натурі гідрологічного заказника місцевого значення "Заїздський" фактично унеможливлює збереження у природньому стані рідкісної ділянки заплавних луків багатої різнотрав’ям і лікарськими рослинами, з чисельними заплавними озерами, що є регулятором гідрологічного режиму та рівня ґрунтових вод прилеглих територій, місця зростання рідкісних і лікарських видів рослин та оселення та гніздування численної фауни.

Враховуючи, що припинення повноважень Державного управління охорони навколишнього природного середовища в областях (на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 №159) передбачає відсутність органу державної влади, уповноваженого реагувати на порушення закону у сфері організації, охорони та використання природно-заповідного фонду, суд визнає обґрунтованим звернення Прилуцької місцевої прокуратури із даною позовною заявою, яка в свою чергу обумовлена необхідністю відновлення та захисту порушених інтересів держави, які полягають у неухильному дотриманні режиму охорони та використання об’єкта природно-заповідного фонду.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури в інтересах держави до Заїздської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, Лісовосорочинської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області про зобов'язання вчинити певні дії належить задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки, Прилуцька місцева прокуратура в даній справі виступає, як орган державної влади, уповноважений реагувати на порушення закону у сфері організації, охорони та використання природно-заповідного фонду, судові витрати з відповідачів не стягуються.

Керуючись ст.ст.12, 72, 241-243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Заїздську сільську раду Прилуцького району Чернігівської області, Лісовосорочинську сільську раду Прилуцького району Чернігівської області та Малодівицьку селищну раду Прилуцького району Чернігівської області відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт, направлених на розробку технічної документації та винесення в натурі (на місцевості) меж ландшафтного заказника місцевого значення "Заїздський", загальною площею 1450 га, що знаходиться в адміністративних межах вказаних сільських рад.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повне рішення суду складено 12 червня 2018 року.

Суддя Л.О. Житняк