Справа № 362/1623/18
Суддя: Корнієнко С. В.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Васильківський міськрайонний суд Київської області
Справа362/1623/18
Провадження 2-а/362/87/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2018 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області, як адміністративний суд, в складі: головуючого - судді С.В.Корнієнко, за участю секретаря судових засідання - І.А.Лагути,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за ОСОБА_2 до Інспектора патрульної поліції старшого лейтенанта Римінний В.С. про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ВР № 287925 від 11.03.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вимоги позову обґрунтовує тим, що 11.03.2018 року оскаржуваною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 т. 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 грн. Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а дії інспектора передчасними та незаконними, оскільки інспектор не підтвердив факт вчинення ним правопорушення жодним доказом; порушив порядок розгляду справи встановлений ч. 2 ст. 276 КУпАП; порушив вимоги ч. 3 ст. 258 КУпАП щодо винесення постанови без розгляду адміністративної справи, а також проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП, не виконав вимоги ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Крім того, позивачем надано клопотання про звільнення від сплати судового збору, на підставі ст. 160 КАС України та ст. 288 КУпАП, відповідно до якої постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення, може бути оскаржено у вищестоящий орган або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач до суду не з'явився, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, письмових заперечень проти позову не надсилав.

У відповідності до ч. 1 ст. 205 КАС України «Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею».

Таким чином, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності суб'єкта оскарження, який належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 287925 від 11.03.2018 р. ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. За вказане правопорушення до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності ст. 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

У відповідності до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, термін «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Правова позиція по даному питанню висловлена Конституційним Судом України в рішення від 26.05.2015 р. № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Проте, у наведених вище положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

При цьому, суд приймає до уваги, що вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що складання протоколу про адміністративне правопорушення (фіксування вчиненого правопорушення) та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

Однак, судом встановлено, що протокол у справі про адміністративне правопорушення не складався на підставі ч. 2 ст. 258 КУпАП, а постанова в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача складена на місці вчинення правопорушення тією самою посадовою особою, яка виявила дане правопорушення.

З огляду на вказане суд зазначає про наступне.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції визначається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 р. № 1376.

Згідно з п. 3 зазначеної Інструкції протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. При ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Тобто, орган поліції у випадку незгоди особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має обов'язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Судом на підставі наявних доказів у справі встановлено, що позивач не погоджувався зі спірною постановою відповідача під час її винесення та з застосуванням адміністративного стягнення.

Таким чином, суд вважає, що вказане свідчить про наявність у відповідача обов'язку скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП.

Однак, такий протокол останнім складено не було.

Зазначена обставина свідчить про порушення відповідачем приписів вказаної вище Інструкції та ч. 5 ст. 258 КУпАП.

Крім цього, п. 18 Інструкції визначено, що протокол про адміністративне правопорушення та матеріали про вчинене адміністративне правопорушення відповідно до статті 257 КУпАП надсилаються (надаються) органу (посадовій особі), уповноваженому(ій) розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Проте, справа була розглянута і спірна постанова була винесена відповідачем на місці вчинення правопорушення.

Виходячи зі змісту положень КУпАП суд зазначає, що перелік адміністративних правопорушень, визначених частиною першою статті 258, за які адміністративне стягнення накладається та стягується на місці вчинення правопорушення є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Судом встановлено, що незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор поліції не наддав позивачу можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, відповідач проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно дост.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суб'єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог Закону, щодо обв'язку доказування правомірності своїх дій з приводу винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення не надано суду жодних доказів.

Постанова про адміністративне правопорушення складена за наслідками його розгляду інспектора поліції не можуть оцінюватися судом в розумінні ст. 73 КАС України, оскільки заперечуються позивачем, і інші докази, які б їх обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню.

Отже, викладені в постанові факти під час розгляду справи в суді не знайшли свого підтвердження, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 287925 від 11.03.2018 року слід скасувати. Відтак постанова підлягає до скасування, а справа про адміністративне правопорушення - до закриття.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. 6, 8-10, 13, 14, 19, 32, 72-79, ст. 94, 126, 205, 210-211, 225, 227, 241-246, 250, 295 КАС України, ст. 33-35, 135, 251, ст. 287-289 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Інспектора патрульної поліції старшого лейтенанта Римінний В.С. про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ВР № 287925 від 11.03.2018 р. про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Крім того, у відповідності до Розділу VІІ Перехідних положень п. 15.5) апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до Апеляційного суду Київської області або через Васильківський міськрайонний суд Київської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя С.В.Корнієнко