Справа № 234/3557/18
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року справа №234/3557/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Казначеєва Е.Г., Ястребової Л.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Краматорськ та Слов'янськ ДПП ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 16 квітня 2018 року у справі № 234/3557/18 (головуючий І інстанції Демидова В.К.) за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Краматорськ та Слов'янськ ДПП ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просив визнати протиправними дії інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Краматорськ та Слов'янськ ДПП ОСОБА_1 щодо розгляду 10.03.2018 року справи відносно ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу; скасувати постанову серії БР № 890986 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування зазначив, що постанова відповідача є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки інспектором роти № 3 батальйону УПП у м. Краматорськ та Слов'янськ ДПП ОСОБА_1, в порушення вимог закону, справа про адміністративне правопорушення була розглянута на місці зупинки транспортного засобу, чим порушені права позивача на захист, передбачені статтями 245, 268 КУпАП. Крім того, відповідачем порушено порядок розгляду справи, встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 16 квітня 2018 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії інспектора № 3 батальйону УПП в м. Краматорську та Словянську ДПП ОСОБА_1 з притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 890986 від 10 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень, провадження по адміністративній справі закрито.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи, що призвело до безпідставного висновку про незаконність постанови відповідача.

Суд першої інстанції під час розгляду справи не надав юридичної оцінки доказам, наявним в матеріалах справи, зокрема, відеозапису з нагрудного відеореєстратора інспектора та не обґрунтував причину їх відхилення .

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановила наступне.

Фактичні обставини справи.

10.03.2018 року інспектором роти № 3 батальйону УПП у м. Краматорськ та Слов'янськ ДПП ОСОБА_1 було виявлено порушення вимог ПДР України транспортним засобом марки «FORD MONDEO» д.н.з. НОМЕР_1, а саме на перехресті вул. ОСОБА_3 та вул. Банківська, при здійсненні повороту праворуч, водій не подав сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п.п. 9.2 (б) ПДР України.

Зазначене стало підставою для складання інспектором роти № 3 батальйону УПП у м. Краматорськ та Слов'янськ ДПП ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 890986 від 10 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку, що відповідачем не надано суду жодних належних доказів того, що позивач здійснив зазначене правопорушення. Доводи позивача, що він не порушував п.п. б п. 9.2 ПДР України відповідачем не спростовані.

Оцінка суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 35 Закону України Про Національну поліцію, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 254 КУпАП, протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно частини 2 4 статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України Про Національну поліцію, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Законом України Про Національну поліцію та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відеорегістратори.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 (далі Інструкція № 1395), визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції № 1395).

Згідно пункту 4 р.І Інструкції № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами 2 і 3 статті 122, статті 126 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 та 2 р.III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною 2 статті 122, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Аналіз вищезазначених норм свідчить, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, зазначене спростовує посилання позивача про незаконність розгляду справи про адміністративне правопорушення та складання відповідачем постанови на місці вчинення правопорушення.

Згідно частини 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що в матеріалах справи наявний диск з відеофайлами з нагрудного відеореєстратора інспектора з фактом вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2

Як свідчить відеозапис, зупинення транспортного засобу було здійснено екіпажем інспекторів поліції. Інспектори поліції після зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, розяснили позивачу суть скоєного ним адміністративного правопорушення, а саме, що позивач у порушення вимог ПДР на перехресті вул. ОСОБА_3 та вул. Банківська, при здійсненні повороту праворуч, не подав сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п.п. 9.2 (б) ПДР України. Позивач на початку запису зазначив, що подавати сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку на дорозі з рухом лише у напрямках, указаних стрілками на знакові не обовязково.

Отже, зазначене свідчить, що позивач після зупинки не спростовував, що здійснив поворот праворуч не подавши сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, в порушення вимог пп. б п. 9.2 ПДР України.

Відеозаписом також встановлено, що інспектором поліції після зупинки транспортного засобу розяснено позивачу причину зупинки, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зазначене підтверджується підписом позивача на зворотньому боці постанови.

Крім того, позивачу було запропоновано ознайомитися з відео фіксацією правопорушення, від чого він відмовився.

Таким чином, вказаний відеозапис є достатнім для визначення правопорушення.

Доказів, які спростовують вчинення позивачем адміністративних правопорушень, до суду першої та апеляційної інстанції надано не було.

З відеозапису також встановлено, що працівник поліції оголосив про розгляд справи за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, чКУпАП, та у відповідності до ст. 33, 36, 284 КУпАП притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого зазначеною статтеюу вигляді адміністративного стягнення штрафу у розмірі 425 грн.

Відеозапис також свідчить, що інспектор поліції розяснив позивачу право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Позивач жодних клопотань, у тому числі про відкладення розгляду справи у зв'язку із необхідністю отримання правової допомоги та неможливістю прибути адвоката або неможливості самостійно одержувати таку допомогу, не заявляв. Крім того, як вбачається з відеозапису, позивач ніяких зауважень щодо порушення працівниками поліції його права на захист не робив.

Суд зазначає, що жодним нормативно-правовим актом України не передбачений обовязок у даному випадку патрульного поліцейського забезпечувати правопорушнику на місці розгляду адміністративної справи правовою допомогою шляхом надання йому фахівця в області права. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена також шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду, яким позивач скористався.

Таким чином, суд не вбачає порушення розгляду справи про адміністративне правопорушення з боку відповідача.

Аналіз матеріалів справи свідчить про дотримання працівниками поліції порядку прийняття постанови з розясненням суті скоєних адміністративних правопорушень, наданням (розясненням) позивачу його прав, можливості подання заперечень (клопотань), залучення спеціаліста в галузі права (адвоката).

З урахуванням викладеного, постанова у справі про адміністративне правопорушення складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так, як відповідачем надано достатньо доказів правомірності своїх дій та підтвердження наявності в діях позивача правопорушення, зокрема, підтверджується постановою, відеозаписом та поясненнями позивача на відеозаписі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що постанова про адміністративне правопорушення є законною, прийнятою відповідачем на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений Законом.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для скасування постанови в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Суд вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, що обумовлює скасування судового рішення з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 268-272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Краматорськ та Слов'янськ ДПП ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 16 квітня 2018 року у справі № 234/3557/18 задовольнити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 16 квітня 2018 року у справі № 234/3557/18 скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Краматорськ та Слов'янськ ДПП ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 12.06.2018 р. та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення виготовлено 12.06.2018 року.

Головуючий І.Д. Компанієць

Судді Е.Г. Казначеєв

ОСОБА_4