Справа № 826/5933/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 червня 2018 року № 826/5933/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
доСолом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві
про визнання протиправною та скасування постанови від 26.04.2017 №53849403 ,

На підставі ч. 9 ст. 205 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_3 (далі - позивач) з позовом до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач), в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гресь Тетяни Олександрівни від 26 квітня 2017 року про відкриття виконавчого провадження №53849403; стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження», оскільки 29 листопада 2012 року сплив строк, протягом якого постанова державного виконавця від 29 листопада 2011 року №29915236 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору могла бути пред'явлена до виконання. На думку позивача, державний виконавець повинен був повернути постанову від 29 листопада 2011 року без виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення.

В ході судового розгляду даної справи представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Представник Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві в призначене судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

З урахуванням неявки представника відповідача в судове засідання, суд на підставі вимог ч. 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15 грудня 2017 року) ухвалив продовжувати розгляд справи у порядку письмового провадження.

При цьому, суд враховує вимоги пункту 10 ч. 1 Перехідних положень КАС України (тут і надалі в редакції Закону України №2147- VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»), яким установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

21 листопада 2011 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління у м. Києві Сергою Н.І. відкрито виконавче провадження №29915236 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-1901, виданого 16 листопада 2011 року Солом'янського районного суду м. Києва про стягнення з ТОВ «Союзтрейдінг», ОСОБА_6, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фортуна-банк» боргу в сумі 933411,00 грн.

Вказаною постановою боржнику - ОСОБА_1 надано час на самостійне виконання виконавчого документа до 28 листопада 2011 року.

В подальшому, 29 листопада 2011 року державним виконавцем прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 93341,10 грн. у зв'язку з невиконанням в добровільному порядку виконавчого листа №2-1901, виданого 16 листопада 2011 року Солом'янського районного суду м. Києва.

З матеріалів справи вбачається, що 11 грудня 2015 року на адресу відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від ПАТ «Фортуна-банк» надійшла заява, відповідно до якої у стягувача відсутні претензії до боржників, в т.ч. і позивача, а виконавчі провадження підлягають закриттю.

Постановою від 10 квітня 2017 року головним державним виконавцем Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у зв'язку з фактичним виконанням рішення згідно виконавчого документа виконавче провадження №29915236 закінчено.

26 квітня 2017 року головним державним виконавцем Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження №53849403 з виконання постанови відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві №53849403 від 29 листопада 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави борг у сумі 93341,10 грн.

Незгода позивача з вказаною постановою зумовила її звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон №1404-VIII, в редакції станом на момент прийняття оскаржуваної постанови) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Частиною 4 статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо, зокрема, пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Питання загальних строків у виконавчому провадженні врегульовані статтею 11 Закону №1404-VIII.

Так, строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов'язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.

Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Частиною 1 статті 12 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

В оскаржуваній постанові від 26 квітня 2017 року зазначено, що виконавчий документ вступив у законну силу (набрав чинності) 29 листопада 2011 року, а відтак станом на момент прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження строки пред'явлення постанови до виконання сплинули.

При цьому, станом на момент прийняття постанови про стягнення виконавчого збору від 29 листопада 2011 року чинним був Закон України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21 квітня 1999 року, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 22 якого було передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Наведене свідчить, що на момент прийняття оскаржуваної постанови про відкриття провадження, строк пред'явлення виконавчого документа до виконання було пропущено. При тому, пропущено строк і той, який визначається чинним законодавством, і тим, яке діяло на момент прийняття виконавчого документа.

За таких обставин, суд погоджується з доводами позивача, що державний виконавець повинен був повернути без виконання постанову про стягнення виконавчого збору на підставі частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Коституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваної постанови з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77,139, 143, 243-246, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гресь Тетяни Олександрівни від 26 квітня 2017 року про відкриття виконавчого провадження №53849403.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентиф. код НОМЕР_1) понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ().

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.Б. Федорчук