Справа № 802/390/18-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 червня 2018 р. Справа № 802/390/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Жданкіної Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Коляденка Олександра Леонідовича,

представника позивача: Овчар Л.С.,

представника відповідача: Слободяна В.М.,

представника третьої особи 1: ОСОБА_3,

представника третьої особи 2: Путіліна Є.В.,

представника третьої особи 3: Путіліна Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Селищанське", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: засновник Товариства з обмеженою відповідальністю "Селищанське" ОСОБА_5 до Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: фізична особа-підприємець ОСОБА_6, Фермерське господарство "Зерно-А" про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся засновник Товариства з обмеженою відповідальністю "Селищанське" ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: товариство з обмеженою відповідальністю "Селищанське" з адміністративним позовом до Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: фізична особа-підприємець ОСОБА_6, Фермерське господарство "Зерно-А" про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 09 лютого 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалами від 13.03.2018, 17.04.2018 та 27.04.2018 підготовче засідання відкладалось з підстав визначених ст. 205 КАС України.

Ухвалою від 24.05.2018 судом допущено заміну первинного позивача - засновника ТОВ "Селищанське" ОСОБА_5 на належного - ТОВ "Селищанське".

Також, в судовому засіданні 24.05.2018 судом усною ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до журналу судового засідання, залучено до участі у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: засновника ТОВ "Селищанське" ОСОБА_5

Ухвалою від 24.05.2018 товариству з обмеженою відповідальністю "Селищанське" поновлено строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Ухвалою від 01.06.2018 закрито підготовче провадження, та з підстав спільної згоди сторін вирішено розпочати судовий розгляд справи по суті у той самий день після закриття підготовчого провадження.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що, внаслідок прийнятого 09.12.2016 Селищанською сільською радою Тиврівського району Вінницької області рішення №155 "Про передачу в оренду земельних часток-паїв, що входять до складу спадщини, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини", ТОВ «Селищанське» не має змоги обробляти, засівати та збирати урожай із значної частини земельних ділянок (земельних часток (паїв)), які були у користуванні підприємства. Зважаючи на це, підприємство стало збитковим.

Також, зазначає, що на спірних земельних ділянках на момент укладення договорів між Селищенською сільською радою та ФОП ОСОБА_6 та ФГ "Зерно-А" знаходились об'єкти незавершеного виробництва, а саме зернові насадження, які належать ТОВ "Селищанське", що підтверджується Актами обстеження с/г угідь від 22.12.2016, від 05.05.2017 та від 12.05.2017.

Крім того, позивач вважає, що серед трьох кандидатів на укладення договорів оренди відповідачем було безпідставно відмовлено кандидату, яких використовував земельні ділянки в господарській діяльності з 2011 року.

Таким чином, позивач вважає, що прийнявши оскаржуване рішення відповідач порушив права ТОВ „Селищанське", як юридичної особи, якій законом надано переважне право на укладення договорів землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), в зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача та представник третьої особи 1 позовні вимоги підтримали в повному обсязі посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та відповіді на відзив відповідача (вх. №15044 від 17.04.2018).

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на обставини наведені у відзиві на позовну заяву (вх. №8679 від 05.03.2018), який міститься в матеріалах справи, зокрема вказав, що оскаржуване в даній справі рішення від 09.12.2016 за №155 прийнято Селищенською сільською радою у межах та у спосіб визначений чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством.

Представник третіх осіб 2, 3 в судовому засіданні щодо задоволення позову також заперечив з підстав викладених у письмових поясненнях на адміністративний позов (вх. №9262 від 12.03.2018), які за своєю суттю є аналогічними аргументам відповідача, наведеним у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ "Селищанське" зареєстровано як юридична особа 15.07.2008 Тиврівською районною державною адміністрацією, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію Серії А01 №550070. Згідно наявної в матеріалах Довідки Серії АБ №556176 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України основними видами діяльності товариства за КВЕД-2010 є: змішане сільське господарство (01.50); допоміжна діяльність у тваринництві (01.62); оброблення насіння для відтворення (01.64); виробництво м'яса (10.11); виробництво олії та тваринних жирів (10.41); перероблення молока, виробництво масла, сиру (10.51).

Як свідчать матеріали справи, 07.02.2011 розпорядженням голови Тиврівської Райдержадміністрації №44, зокрема, надано ТОВ "Селищанське" дозвіл на укладення договорів оренди 48 земельних ділянок на території сільської ради с. Селище Тиврівського району загальною площею 113,42 га. з встановленням розміру орендної плати в сумі 731 грн. за 1 ділянку.

На підставі вказаних розпоряджень, 01.06.2011 між Тиврівською РДА (далі - Райдержадміністрація) (орендодавець) та ТОВ «Селищанське» (орендар) було укладено договори оренди землі, відповідно до умов яких орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування земельні ділянки (невитребувана земельна частка (пай) в кількості 1 шт.), в тому числі, за кадастровими номерами: :01:006:0222, :01:006:0267, :01:006:0259, :01:002:0018, :01:006:0258, :01:006:0257, :01:006:0237, :01:006:0254, :01:006:0270, :01:006:0201, :01:006:0203, :01:006:0246, :01:006:0209, :01:006:0204, :01:006:0251, :01:006:0268, :01:006:0255, :01:006:0243, :01:006:0252, :01:006:0035, :01:006:0275, :01:006:0176, :01:006:0271, :01:006:0273, :01:006:0274, :01:006:0272, :01:006:0202, :01:006:0200, :01:002:0137, :01:002:0054, що знаходиться на території Селищенської сільської ради за межами с.Селище Тиврівського району Вінницької обл. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Договори підписано уповноваженими представниками, скріплено відтисками печаток сторін та зареєстровано у відділі Держкомзему Тиврівського району Вінницької області 16.12.2011.

Також, матеріалами справи встановлено, що на виконання умов Договорів, орендодавець передав, а орендар прийняв об'єкти оренди, про що складено акти приймання-передачі земельної ділянки від 05.06.2011. Також, на виконання розпорядження голови Тиврівської Райдержадміністрації №44 від 07.02.201 було проведено визначення меж переданих в оренду ТОВ «Селищанське» земельних ділянок, про що складено відповідні Акти визначення меж земельної ділянки (на місцевості).

Всі вищенаведені документи містяться в матеріалах справи та були досліджені під час судового розгляду (том 1 а.с. 25-250, том 2 а.с. 1-162).

Крім того, судом встановлено, що на 10-й сесії 7 скликання Селищенською сільської ради Тиврівського району Вінницької області прийнято рішення №155 від 09.12.2016 (том 2 а.с. 173-175), згідно з пунктом 1 якого вирішено визначити перелік земельних часток-паїв, розташованих на території Селищенської сільської ради, що входять до складу спадщини, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, в кількості 43 штуки, загальною площею 104,6954 га, згідно додатку 1 до даного рішення.

Згідно п. 2.1 рішення вирішено передати в оренду фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 земельні частки-паї в кількості 32 штуки із переліку, зазначеного в п. 1 даного рішення, терміном на 10 років - із 03 січня 2017 року по 03 січня 2027 року.

Згідно п. 2.2. рішення вирішено передати в оренду фермерському господарству «Зерно-A» земельні частки-паї в кількості 11 штук із переліку, зазначеного в п. 1 даного рішення, терміном на 10 років - із 03 січня 2017 року по 03 січня 2027 року.

Позивач із таким рішенням Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області не погоджується, вважає, що останнє не відповідає вимога чинного законодавства, є протиправним та таким, що порушує законні права та інтереси ТОВ "Селищанське" позаяк саме позивачу законом надано переважне право на укладення договорів землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Не погоджуючись з вказаним рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області щодо прийняття рішення № 155 від 09.12.2016 "Про передачу в оренду земельних часток-паїв, що входять до складу спадщини, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини";

- визнати протиправним та скасувати рішення Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області № 155 від 09.12.2016 "Про передачу в оренду земельних часток-паїв, що входять до складу спадщини, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини".

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Статтею 1 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ст.2 ЗК України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

За нормами ч. 1 ст. 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

В даному випадку, оскаржуване рішення Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області стосується об'єктів земельних відносин, зокрема, земельних часток (паї).

Слід зауважити, що за своєю правовою природою земельні частки (паї) не є земельними ділянками, а тому оренда земельної частки (паю) і оренда земельної ділянки мають суттєво різні якісні відносини. У випадку оренди земельної частки (паю) встановлюються орендні відносини щодо права на земельну частку (пай), не визначену в натурі земельну ділянку, посвідчену сертифікатом.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що спірним рішенням сільської ради в оренду третім особам 2, 3 передано саме земельні частки (паї). При цьому, суд звертає увагу, що враховуючи правову природу об'єкта оренди до даних правовідносин неправомірно застосовувати норми статті 124 Земельного кодексу України статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Враховуючи, що об'єктами земельних відносин, зокрема, є земельні частки (паї), то такі правовідносини регулюються положеннями Указу Президента України від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі - Указ) та Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», а також загальні положення Земельного кодексу України та Цивільного кодексу України щодо найму.

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Так, відповідно до ч.3 п.1 та п.6 Указу, паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). У разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

Нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмо вій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

При цьому, частиною 12 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Згідно ч. 4 Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки передаються в розпорядження сільських, селищних, міських рад чи райдержадміністрацій з метою надання їх в оренду.(п.12 «Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)» затвердженого постановою КМУ від 4 лютого 2004р. №122.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що на відміну від земельної ділянки земельна частка (пай) є умовною часткою земель, які належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, розмір якої визначений в умовних кадастрових гектарах. Місцезнаходження та межі такої земельної частки (паю) не визначені.

Таким чином, суд дійшов висновку, що саме Тиврівська районна державна адміністрація є розпорядником такої земельної частки (паю) до моменту отримання державного акта на право власності на земельні ділянки щодо невитребуваних земельних часток (паїв), що входять до складу спадщини та знаходиться на території Селищенської сільської ради за межами с.Селище Тиврівського району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та з урахуванням відомостей з Державного земельного кадастру про спірні земельні ділянки від 22.12.2016, з яких вбачається, що спірні земельні частки (паї) станом на дату формування витягу перебуває у державній власності.(том 2 а.с. 176-250, том 3 а.с. 1-105).

З огляду на зазначені обставини, помилковим є твердження представника третіх осіб 2, 3 про належність саме Сільській раді права розпорядження спірними земельними ділянками, оскільки статтями 4 та 19 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка діє з 19.10.2016) передбачено, що орендодавцем земельної ділянки, що входить до складу спадщини, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, є особа, яка управляє спадщиною. Особа, яка управляє спадщиною, у складі якої є земельна ділянка сільськогосподарського призначення, що не перебуває в оренді, має право передати таку ділянку в оренду на строк до моменту державної реєстрації права власності спадкоємця на таку земельну ділянку або до набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою, про що обов'язково зазначається у договорі оренди земельної ділянки. У разі відсутності спадкоємців або виконавця заповіту особою, яка управляє спадщиною, до складу якої входить земельна ділянка, є сільська, селищна, міська рада за місцезнаходженням такої земельної ділянки (ст.1285 ЦК України.)

Разом з тим, судом встановлено, що невитребувані земельні частки (паї), що належать покійним особам та знаходиться на території Селищанської сільської ради за межами с. Селище Тиврівського району Вінницької обл. не є земельними ділянками, та на час прийняття оскаржуваного рішення перебували в оренді позивача.

Крім того, матеріали справи не містять, а сторони не довели, що є рішення суду, яке набрало законної сили щодо визнання спадщини відумерлою, натомість матеріалами справи підтверджено, що визначені в оскаржуваному рішенні об'єкти оренди зареєстровані у Державному земельному кадастрі за Тиврівською РДА.

Також при вирішенні даної справи суд враховує посилання представник позивача не те, що визначені в оскаржуваному рішенні земельні ділянки з 01.06.2011 перебували в оренді ТОВ «Селищанське» на підставі укладених між Тиврівською РДА та позивачем низки договорів оренди земельних часток (паїв), загальна площа яких становить 113,42 га. Вказані договори були укладені строком на 5 років. При цьому згідно відомостей Державного земельного кадастру про земельну ділянку державна реєстрації речового права за вищезазначеними договорами оренди відбулась 16.12.2011. Отже строк дії укладених позивачем з Тиврівською РДА договорів оренди сплив лише 16.12.2016, а відтак на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, визначені в останньому земельні ділянки (невитребувані земельні паї) на законних підставах перебували в оренді ТОВ «Селищанське».

При цьому судом встановлено, що ТОВ «Селищанське» вживались визначені Законом України «Про оренду землі» заходи, спрямовані на продовження строку дії вказаних договорів. Зокрема судом встановлено, що позивач 04.10.2016 листом за №221 повідомив Тиврівську РДА про намір продовжити дію договорів оренди від 01.06.2011, щодо земельних ділянок (не витребувана земельна частка (пай) в кількості 30 шт.), загальною площею 76,0453 га які знаходяться на території Селищенської сільської ради за межами с. Селище, у відповідь на що Райдержадміністрація зауважила на необхідності подання проекту додаткової угоди для вирішення окресленого в листі питання (том 2 а.с. 163-165).

Після отримання вищезазначеної відповіді ТОВ «Селищанське» 26.10.2016 повторно звернулося до Райдержадміністрації із листом №238 щодо продовження дії договорів оренди. До листа додано перелік земельних часток та проект додаткової угоди по спірній земельній ділянці.(том 2 а.с. 166-170).

Крім того, 21.11.2016 позивач звернувся з листом №256 до Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, в якому просив надати в оренду 43 земельні ділянки (невитребувані земельні паї), загальною площею 104,6954 га, що входять до складу спадщини в зв'язку з відсутністю спадкоємців за заповітом і законом, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття після спливу шести місяців з дня відкриття. Слід зазначити, що у вказаному листі позивач покликався на отримані від Тиврівської РДА роз'яснення щодо порядку отримання в оренду бажаних земельних ділянок.

В свою чергу, як вже було встановлено судом вище, на час звернення товариства до державних органів з вищевказаними листами, договори оренди від 01.06.2011, що були укладені між позивачем та Тиврівською РДА залишались чинними, а втратили чинність лише 16.12.2016, тобто після прийняття відповідачем оскаржуваного рішення.

Отже, вказаними листами беззаперечно підтверджуються, що на час звернення ТОВ "Селищанське", як до Тиврівської РДА, так і до Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, в користуванні позивача знаходились визначені в оскаржуваному рішенні відповідача землі (не витребувані земельні частки (паї)).

Також судом враховано, що ТОВ «Селещанське» добросовісно та своєчасно вносило оренду плату за використання орендованих земель, що також не заперечувалось і представником відповідача в судовому засіданні.

Згідно ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та згідно положень укладених договорів, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Таким чином, з огляду на положення ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а також надані в судове засідання докази належного користування позивачем орендованими земельними ділянками, та відсутність доказів на підтвердження зворотного, суд дійшов до переконання, що Селищенською сільською радою Тиврівського району Вінницької області при прийнятті оскаржуваного рішення від 09.12.2016 за №155 необґрунтовано, тобто без зазначення у рішення мотивів, відмовлено товариству в надати в оренду 43 земельні ділянки (невитребувані земельні паї), що входять до складу спадщини в зв'язку з відсутністю спадкоємців за заповітом і законом, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття після спливу шести місяців з дня відкриття, натомість надано перевагу щодо надання в оренду зазначених земельних часток-паїв третім особам.

При цьому, суд критично оцінює посилання представника третіх осіб те що в поданому до відповідача клопотанні від 21.11.2016 позивач ставить питання про укладення з сільською радою нових договорів, замість продовження попердньо укладених з Тиврівською РДА, як підставу, яка дає право для ігнорування положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі», з огляду на наступне.

Так, надаючи оцінку поданій позивачем до Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області заяві від 21.11.2016, суд вважає за доцільне в даному випадку застосувати принцип переваги змісту над формою, позаяк на час звернення товариства з відповідною заявою ТОВ «Селещанське» користувалось вказаними земельними частками-паями на праві оренди, та, як свідчить зміст поданих раніше до Тиврівської РДА листів від 04 та 26.10.2016, позивач мав бажання саме продовжити виконання попередньо укладених Договорів оренди від 01.06.2011. В свою чергу, відповідачем даний факт до уваги не було взято.

Підсумовуючи встановлені обставини справи та надаючи оцінку оскаржуваному рішенню суд враховує наступне:

- по-перше: як вже було зазначено вище відповідач не був наділений правом розпоряджатись спірними земельними ділянками;

- по-друге: сільською радою при прийнятті оскаржуваного рішення було залишено позаувагою наявність чинних, на час прийняття останнього, Договорів оренди земельних ділянок (невитребуваних земельних паїв), укладених ще в 2011 році між ТОВ «Селещанське» та Тиврівською РДА, не враховано факт їх належного виконання орендарем;

- по-третє: ігнорування принципу переваги змісту над формою, тобто формальне ставлення до висвітленої у заяві позивача від 21.11.2016 мети подальшого користування орендованими на підставі Договорів оренди від 01.06.2011 земельні ділянки (невитребувані земельні паї).

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що вчинені Селищенською сільською радою Тиврівського району Вінницької області дії щодо прийняття рішення № 155 від 09.12.2016 "Про передачу в оренду земельних часток-паїв, що входять до складу спадщини, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини" мають протиправний характер, а прийняте за наслідком їх вчинення рішення підлягає скасуванню.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред'явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області щодо прийняття рішення № 155 від 09.12.2016 "Про передачу в оренду земельних часток-паїв, що входять до складу спадщини, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини".

Визнати протиправним та скасувати рішення Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області № 155 від 09.12.2016 "Про передачу в оренду земельних часток-паїв, що входять до складу спадщини, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини".

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Селищанське" () сплачений при зверненні до суду судовий збір за рахунок місцевого бюджету Селищенської сільської ради Тиврівського району Вінницької області () у сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Засновник Товариства з обмеженою відповідальністю "Селищанське" ОСОБА_5 (АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_1, виданий Малиновським РО ОДУ ГУМВС України в Одеській області)

Товариство з обмеженою відповідальністю "Селищанське" (вул. Шевченка, 135В, с. Селище, Тиврівський район, Вінницька область, )

Селищенська сільська рада Тиврівського району Вінницької області (вул. Жовтнева, буд. 6, с. Селище, Тиврівський район, Вінницька область, 23316, )

Фізична особа-підприємець ОСОБА_6 АДРЕСА_2).

Фермерське господарство "Зерно-А" (вул. Зелена, 25, с. Хижинці, Вінницький район, Вінницька область, ).

Повний тест рішення виготовлено та підписано: 11.06.2018

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна