Справа № 243/4057/18
Суддя: Хаустова Т. А.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/243/157/2018
Номер справи 243/4057/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«13» червня 2018 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Хаустової Т.А.,

за участю: секретаря судового засідання Кобець О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №19 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Словянську Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 890716 від 04 травня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Інспектора Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Словянську Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 890716 від 04 травня 2018 року, обґрунтувавши свої вимоги тим, що згідно Постанови його піддано адміністративному стягненню за ч. 6 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.

Зазначена Постанова мотивована тим, що 04 травня 2018 року о 00 год. 55 хв. в м. Краматорську біля будинку № 3 по вулиці Олекси Тихого він керував автомобілем ГАЗ 3302, державний номерний знак АН № НОМЕР_1 в темну пору доби якого не освітлювався номерний знак, чим порушено п. 30.2 Правил дорожнього руху України.

Вважає, що Постанова про накладення на нього адміністративного стягнення є незаконною, неправомірною та необґрунтованою з огляду на наступне.

Перед початком руху він ретельно перевірив належність роботи освітлення заднього номерного знаку (номерний знак освітлювався). Під час руху транспортного засобу неможливо спостерігати чи горить освітлення номерного знаку, неможливо встановити дату та час, коли освітлення номерного знаку може вийти з ладу. Після зупинки інспектором і вказівки на непрацююче освітлення номерного знаку він спробував його полагодити, але звертаючи увагу, що події відбувалися у темну пору доби він зміг його полагодити тільки приїхавши на базу, де є належне освітлення відійшов контакт. Відповідно до Правил дорожнього руху України, при виникненні будь-яких несправностей на шляху слідування водій повинен застосувати заходи їх усунення. Відсутність освітлення номерного знаку не є перешкодою для подальшого руху автомобіля і на дільниці дороги, рух по якій в нічний час досить не інтенсивний і не загрожує безпеці дорожнього руху. Інспектор патрульної поліції проігнорувавши очевидну відсутність складу адміністративного правопорушення, а саме його з основних складових умислу та необережності та всупереч ст. 9 КУпАП склав Постанову.

Просить суд визнати незаконною та скасувати Постанову Інспектора Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Словянську Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 890716 від 04 травня 2018 року, а провадження по адміністративній справі закрити.

Позивач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не зявився, надав Заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити 17).

Відповідач - Інспектор Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Словянську Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не зявився, надав суду Клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.10).

На електронну адресу суду направив Відзив на позовну заяву за вих. № 3780/41/77/01-2018 від 05 червня 2018 року в якому зазначає, що при винесенні Постанови керувався Конституцією України, Законом України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року та Наказом № 1395 від 07 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Просить суд Постанову від 04 травня 2018 року Серії БР 890716 без змін, а позовну заяву без задоволення (а.с.9).

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Словянську Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 890716 від 04 травня 2018 року, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу Адміністративного Судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 890716 04 травня 2018 року о 00 год. 53 хв. в м. Краматорську біля будинку № 5 по вулиці Олекси Тихого ОСОБА_1 керував автомобілем марки ГАЗ 3302, державний номерний знак АН № НОМЕР_1, що не освітлений в темну пору доби чим порушив п.п. 2.9 «в» ПДР України (запис номера АН 00096) та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП (а.с.3).

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про Національну поліцію" поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 8 частини першої статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків,встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення вказаного пункту Правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної Постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо, а лише зазначено посилання на вимоги чинного законодавства, якими керується поліцейський при складанні Постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана Постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена Постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній Постанові.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП відповідачем до суду не надано.

Суд вжив заходів для повного і всебічного розгляду даної справи, повідомив відповідача і розяснив його право на подання доказів, чим відповідач не скористався. Доказів і обґрунтувань притягнення позивача до відповідальності відповідач суду не надав, і в Постанові, оскаржуваній позивачем, такі відомості та докази не зазначені. В самій Постанові також відсутні відомості про пояснення водія з даного приводу, тобто дана постанова є невмотивованою.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної Постанови.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до розділу І Інструкції № 1395, що визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Поліцейський, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, залежно від установлених обставин зазначає у рішенні про наявність або відсутність вини конкретної особи у його вчиненні та за результатами розгляду справи по суті приймає відповідне рішення.

Таким чином, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази проведення належного розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В матеріалах справи міститься лише Постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача.

Вищенаведені обставини дають підстави дійти висновку, що відповідачем, всупереч положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, не проведено дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених приписами ст.ст. 278, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оскільки доказів відповідачем не надано, то суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, виходить з того, що показання позивача з приводу конкретних обставин його дій на дорозі не спростовані і відповідають дійсності, і у такому випадку суд дійшов висновку, що не доведено порушення позивачем ОСОБА_1 дорожнього руху, в тому числі п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху України, які б становили склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, за яким винесено оскаржувану Постанову і притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

Керуючись вимогами ст.ст. 2-16, 19-20. 49, 124-126, 131, 159-167, 181, 193, 227-228, 241, 244, 246, 250-251, 255, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Постановою Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про Національну поліцію», Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Словянську Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 890716 від 04 травня 2018 року - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 890716 від 04 травня 2018 року, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до апеляційного адміністративного суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий загальний суд як адміністративний суд.

Учасники справи, а також особи які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий:

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_3.