Справа № 804/34/18
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2018 року Справа № 804/34/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Фермерського господарства "Миколаєве поле" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 29.11.2017 року у звязку з порушенням вимог Податкового кодексу України, -
02.01.2018 року Фермерське господарство «Миколаєве поле» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 29.11.2017 року № НОМЕР_1.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що реєстрацію податкових накладних від 16.09.2017 року № 17 та від 17.09.2017 року № 18 було зупинено, у звязку із чим 17.10.2017 року були зареєстровані податкові накладні від 16.09.2017 року № 41 та від 17.09.2017 року № 42, які складені на підставі тих самих первинних документів та які було зареєстровано податковим органом.
Таким чином до податкових зобовязань за вересень 2017 року не включено ПДВ у сумі 158554,60 грн., зазначене у накладних від 16.09.2017 року № 17 та від 17.09.2017 року № 18, оскільки по одним і тим самим господарським операціям відбулась подвійна реєстрація податкових накладних.
Відповідачем надано відзив у якому він зазначає, що позивачем були зареєстровані податкові накладні від 16.09.2017 року № 17 та від 17.09.2017 року № 18, тому вони повинні бути відображені у декларації за вересень 2017 року незалежно факту повторної реєстрації накладних за цими операціями.
Представники позивача у судовому засіданні просили позов задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне задовольнити позов, з таких підстав.
Вирішуючи спір суд зазначає, що відповідно до підпункту 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.
Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:
а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.
Згідно з пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Положеннями пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Слід зазначити, що форма та Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затверджені наказом Мінфіну України від 28.01.2016 р. № 21 (із змінами; далі - Порядок № 21).
Згідно з пунктом 1 розділу III Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затверджені наказом Мінфіну України від 28.01.2016 р. № 21 ( далі - Порядок № 21), до податкової декларації з ПДВ вносяться дані податкового обліку платника окремо за кожний звітний (податковий) період без наростаючого підсумку.
За змістом пункту 6 розділу ІІІ Порядку 21, дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.
Таким чином, в податковій декларації з ПДВ платником податку зазначаються дані, вказані в складених на підставі первинних документів податкових накладних. Суми податкових зобов'язань з ПДВ у декларації за загальним правилом мають кореспондуватися з даними податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН.
Так, із матеріалів справи вбачається, що між позивачем та Дочірнім підприємством з іноземною інвестицією «Сантрейд» укладено договір поставки від 14.09.2017 року №60202853.
16.09.2017 року на виконання умов зазначеного договору позивачем було відвантажено 58,680 т. соняшнику, на суму 607044,36 грн., що підтверджується видатковою накладною від 16.09.2017 року № 17, актом прийому-передачі від 16.09.2017 року, товарно-транспортними накладними від 16.09.2017 року № 25 та № 26.
Крім цього, 17.09.2017 року позивачем було відвантажено 33,280 т. соняшнику, на суму 344281,46 грн., що підтверджується видатковою накладною від 17.09.2017 року № 18, актом прийому-передачі від 17.09.2017 року, товарно-транспортною накладною.
17.10.2017 року позивачем зареєстровані податкові накладні:
Податкові накладні зареєстровані 17.10.2017 року, що підтверджується копіями квитанцій № 1.
20.10.2017 року позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість, у якій суми податкових зобов'язань з ПДВ у розмірі 1080311 грн. включена до додатку № 5 до декларації (Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів).
Суд зазначає, що за змістом пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених первинними документами.
Отже, податкова накладна має складатися за фактом здійснення операції з постачання або отримання попередньої оплати.
Таким чином, безпідставне складання податкових накладних не повинно відображатись в податковій декларації з ПДВ, оскільки такі дії не призвели в кінцевому результаті до заниження податкових зобов'язань з ПДВ, які підлягали декларуванню у загальному підсумку за результатами діяльності позивача у вересні 2017 року.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа
Керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 29.11.2017 року № НОМЕР_1.
Стягнути з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фермерського господарства "Миколаєве поле" судовий збір у сумі 1600 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 29 травня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1