Справа № 608/573/18
Суддя: Квятковська Л. Й.
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року Справа № 608/573/18

Номер провадження2-а/608/20/2018

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючого судді Квятковської Л. Й.

з участю секретаря Маришевої Г.М.,

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №3 батальйону ОСОБА_3 патрульної поліції у Тернопільській області сержанта поліції ОСОБА_4, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача поліцейського роти №3 батальйону ОСОБА_3 патрульної поліції у Тернопільській області сержанта поліції ОСОБА_4, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В позовній заяві позивач вказав, 24 березня 2018 року о 12 годині 15 хвилин переміщався через автодорогу М19 «Доманово-Тереблече»на 430 км на тракторі колісному Jon Dееге 837 реєстраційний номер НОМЕР_1. В цей момент його було зупинено поліцейським роти № 3 батальйону УПП в Тернопільській області, сержантом поліції ОСОБА_4, який виніс постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 209811 від 24.03.2018 року, за керування транспортним засобом без поліса ОСЦПВ власників, чим порушив п. 2.1 ПДР України, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 1 КУпАП України у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Вважає винесення постанови відносно нього безпідставним, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства наявність поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в осіб, які керують тракторами, самохідними шасі, самохідними сільськогосподарськими, дорожньо-будівельними і меліоративними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, не є обов'язковою.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 209811 від 24.03.2018 року за ч. 1 ст. 126 КпАП України відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, та провадження по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 закрити.

Від відповідача поліцейського роти №3 батальйону ОСОБА_3 патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції і ухвалою суду в судовому засіданні таке клопотання було задоволено.

Від третьої особи - ОСОБА_3 патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позов, з якого вбачається, що третя особа вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними та необґрунтованими, просить відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. У відзиві на позов, зокрема вказується, що відповідно до оскаржуваної постанови позивач 24 березня 2018 року близько 12 год. 15 хв. на автодорозі Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече при перевірці документів не мав при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.1 (г) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Згідно вимог п. п. «ґ» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно ч. 4 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-страхової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом. Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (425 грн.). Відповідно до ст. 37 Закону України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов'язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"). Вважають, що усі твердження позивача в адміністративному позові спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та є такими, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Відповідач - поліцейський роти № 3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП рядовий поліції ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи -- управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції в судове засіданні не з'явився, в відзиві на позов третя особа просила проводити судовий розгляд справи в відсутності представника управління.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких мотивів.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно постанови про адміністративне правопорушення від 24.03.2018 року серії БР № 209811, складеної поліцейським роти №3 батальйону ОСОБА_3 патрульної поліції у Тернопільській області сержантом поліції ОСОБА_4, вбачається, що 24.03.2018 року о 12 год. 15 хв. на 430 км автодороги «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече», ОСОБА_1 не мав при собі поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив вимоги п. 2.1 (ґ) ПДР, за що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 1 КУпАП України у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Відповідно до пункту 1.5 ст. 1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" наземні транспортні засоби - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у відповідних підрозділах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах. У цьому Законі не вважається транспортним засобом пристрій, який підпадає під ознаки, зазначені у цьому пункті, але щодо якого не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу.

Трактори, самохідні шасі, самохідні сільськогосподарські, дорожньо-будівельні і меліоративні машини, сільськогосподарська техніка, інші механізми підлягають відомчій (а не державній) реєстрації в державних інспекціях сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах (а не підрозділах МВС України або поліції) згідно ст. 34 Закону України "Про дорожній рух" та Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів.

Трактор колісний Jonn Dееге 837 (Ж, рік випуск) 2016, яким 24 березня 2018 року зареєстрований на приватне агропромислове підприємство «Фортуна», що знаходиться в

с. Свидова Чортківського району, Тернопільської області зареєстрований в Державній інспекції сільського господарства 07.11.2016 року, згідно свідоцтва про реєстрацію машини серії ЕЕ № 037981, і жодним чином не реєструвався в поліції чи в органах МВС.

Пунктом 6 Прикінцевих та перехідниих положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не встановлені коригуючі коефіцієнти для тракторів та інших машин, що підлягають реєстрації в територіальних органах Держсільгоспінспекції України.

Таким чином, наявність поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в осіб, які керують тракторами, самохідними шасі, самохідними сільськогосподарськими, дорожньо-будівельними і меліоративними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, не є обов'язковою.

Пунктом 21.1. статті 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-ІУ (далі - Закон №1961-ІУ) зазначено, що «з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності». В свою чергу, пунктом 7.1. статті 7 Закон №1961-ІУ передбачено, що «розмір страхового платежу (внеску, премії) встановлюється страховиком самостійно шляхом добутку розміру базового страхового платежу та значень відповідних коригуючих коефіцієнтів, що затверджуються відповідно до пункту 7.2 цієї статті, а також з урахуванням положень пункту 13.2 статті 13 цього Закону. Страховику забороняється встановлювати або пропонувати встановити розмір страхового платежу, розрахований в інший спосіб». Згідно з п. 1.5. Закон №1961-1У «наземні транспортні засоби (далі - транспортні засоби) - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах». Зі змісту протоколу засідання Комісії від 09 липня 2010 року №563, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09.07.2010 №566 вбачається, що для тракторів не визначено коригуючого коефіцієнта, а також він не підлягає державній реєстрації а лише відомчій (ч. ч. 3. 7 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух»)". Стаття 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно зі ст. 280 зазначеного Кодексу - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення. Таким чином, аналіз ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення свідчить, що протокол про адміністративне правопорушення є належним доказом того, що особою вчинено певне діяння, яке може бути кваліфіковано як адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 245 зазначеного Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів суд не має підстав для висновку, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону і під час цього були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та обєктивного зясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно вимог ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства Українидоказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 зазначеного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини субєкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача субєкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд приходить до висновку, що відповідачем, всупереч вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, факт порушення позивачем ОСОБА_5 дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надано. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є не доведеним.

Згідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів спростування позовних вимог позивача, а тому позовні вимоги про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими, законними, тому суд дійшов до висновку про їх задоволення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 122, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії БР №209811 від 24.03.2018 року про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, адімінстративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за порушення ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження по справі закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду через Чортківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а разі апеляційного оскарження рішення - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: Л. Й. Квятковська