Справа № 419/93/18
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року справа №419/93/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М., Компанієць І.Д., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ОСОБА_1 на рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 05 квітня 2018 року у справі № 419/93/18 (головуючий суддя І інстанції Мартинюк В.Б.), складене у повному обсязі у смт. Новоайдар Луганської області 05 квітня 2018 року, за позовом ОСОБА_2 до Інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ОСОБА_1, третя особа - Управління патрульної поліції в Луганській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області із адміністративний позовом Інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ОСОБА_1, третя особа - Управління патрульної поліції в Луганській області з позовом про:

- визнання протиправною та скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. про справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 237258 від 27 грудня 2017 року;

- закриття справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с. 1-5).

Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 05 квітня 2018 року позовні вимоги задоволено. Постанова серії АР № 237258 від 27 грудня 2017 року про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - скасована, а справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрита (а.с. 41-42).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 05 квітня 2018 року у справі № 419/93/18 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що позивачем не надано на вимогу інспектора страховий поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності водіїв наземних транспортних засобів, що є порушенням норм діючого законодавства.

Зазначив, що вчинене позивачем правопорушення підтверджується відеозаписом (а.с. 45-50).

Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Разом із апеляційної скаргою відповідачем подано клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 50).

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції встановлено, що 27 грудня 2017 року інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ОСОБА_1, який є уповноваженою посадовою особою органу внутрішніх справ, на виконання своїх владних повноважень винесена постанова АР №237258 по справі про адміністративне правопорушення, за якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 425,00 грн.

Як вбачається зі спірної постанови 27 грудня 2017 року в м. Сєвєродонецьку, шосе Будівельників, біля АЗС «Паралель», о 13:00 годині позивач, керував транспортним засобом ЗАЗ н.з. ВВ 8644 ВС з ознаками ДТП, водій на вимогу відповідача не предявив посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив, чим порушив вимоги п. 2.1 а, б Правил дорожнього руху України (а.с. 6).

Спірним питанням у справі є правомірність прийняття спірної постанови та накладення на позивача адміністративного штрафу.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що постанова про адміністративне правопорушення є неправомірною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки з доказів по справі не вбачається вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказам у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч. 5 ст. 258 КУпАП - якщо підчас складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно до вимог п. 7 розділу VІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції», затвердженою Наказам МВС України від 06 листопада 2015 року № 1376, посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 280 КУпАП зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення, в ній вказані: найменування органу (посадова особа), який виніс постанову Інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ОСОБА_1; дату розгляду справи 27 грудня 2017 року; відомості про особу, щодо якої розглядається справа ОСОБА_2, суть адміністративного правопорушення, опис обставин, встановлених при розгляді справи, зокрема, п. 2.1 а,б ПДР; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення (ч. 1 ст. 126 КУпАП); прийняте по справі рішення застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с. 6).

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі Інструкція № 1395), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Згідно з ч. 5 ст. 258 КУпАП - якщо підчас складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст. 268 цього Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи в частині зясування наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об'єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Кожен водій транспортного засобу повинен мати про собі та, у визначених законодавством випадках, пред'явити чи передати для перевірки посадовим особам наступні документи - посвідчення водія, тощо.

Вимогу пред'явити чи передати для перевірки посвідчення водія посадова особа може зажадати у випадках, передбачених законодавством у особи яка керувала транспортним засобом.

Згідно п.3 ст.14 Закону України «Про національну поліцію» - Національна поліція використовує технічні засоби, засоби фото-та відео-фіксації, засоби фіксації звуку підчас документування обставин скоєння злочинів та інших правопорушень, в тому числі й в громадських місцях, а також дій працівників Національної поліції, під час виконання ними покладених на них завдань.

Як встановлено судом апеляційної інстанції з відеозапису, який долучив відповідач до матеріалів справи, на вимогу працівника патрульної поліції позивач предявив посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на час достатній для перевірки даних документів.

Відтак, матеріалами справи підтверджено, а відповідачем не спростовано, що у позивача при зупинці транспортного засобу були наявні необхідні документи, встановлень п. 2.1 а, б ПДР, позивач предявив їх відповідачу на його вимогу.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зміст спірної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення вимог ПДР України за ч.1 ст.126 КУпАП базується лише на суб'єктивному погляді відповідача, є суперечливими, а сама постанова складена з порушеннями норм законодавчих актів.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що спірна постанова не містить посилання на відсутність полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, однак апеляційна скарга відповідача базується лише на відсутності та на не предявлені позивачем саме цього полісу, що є неприйнятним.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції вірно встановив обставини по справі, вважає, що спірна постанова відповідача є протиправною, а відтак підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250,271,272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 на рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 05 квітня 2018 року у справі № 419/93/18 залишити без задоволення.

Рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 05 квітня 2018 року у справі № 419/93/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 11 червня 2018 року.

Судді Т.Г.Арабей

ОСОБА_3

ОСОБА_4