Справа № 807/1369/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 червня 2018 року

Київ

справа №807/1369/17

касаційне провадження №К/9901/46813/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шипуліної Т.М. розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Закарпатській області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2018 у справі №807/1369/17 за позовом Великодобронського сільського споживчого товариства до Головного управління ДФС у Закарпатській області про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Великодобронське сільське споживче товариство у жовтні 2017 року звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Закарпатській області про зобов'язання прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу в сумі 209500грн.

Закарпатський окружний адміністративний суд постановою від 20.11.2017 позовні вимоги залишив без задоволення.

Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 01.03.2018 постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.11.2017 скасував та прийняв нову постанову про часткове задоволення позовних вимог. Зобов'язав Головне управління ДФС у Закарпатській області списати Великодобронському сільському споживчому товариству податковий борг, який виник у нього у зв'язку з несплатою грошового зобов'язання згідно з рішенням про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 02.06.2006 № 7118/400 на суму 174499 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Головне управління ДФС у Закарпатській області звернулося 30.03.2018 до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2018.

Верховний Суд ухвалою від 17.04.2018 зазначену касаційну скаргу залишив без руху, у зв'язку з невиконанням вимог частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на ненадання документу про доплату судового збору, та встановив скаржнику строк для усунення недоліків у десять днів з дня вручення копії ухвали.

Вказана ухвала Верховного Суду від 17.04.2018 була отримана відповідачем 08.05.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №151.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 17.04.2018 скаржником надіслано до суду касаційної інстанції клопотання, в якому податковий орган вказує, що здійснений в ухвалі Верховного Суду від 17.04.2018 розрахунок судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги у справі, виходячи з майнових вимог, є невірним.

В обґрунтування вказаної позиції відповідач наголошує на тому, що у справі позивачем заявлено вимоги немайнового характеру - оскаржено не суму податкового боргу, а саме зобов'язання прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу. До касаційної скарги відповідачем долучено документ про сплату судового збору - платіжне доручення від 13.04.2018 №594 в сумі 3200грн., що на думку відповідача, відповідає встановленій законом ставці, виходячи із заявленої вимоги немайнового характеру.

Суд касаційної інстанції вважає посилання відповідача на немайновий характер заявлених у справі позовних вимог про зобов'язання прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу в сумі 209500грн. необґрунтованими. При цьому керується таким.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення до суду з касаційною скаргою) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Окремі рішення, прийняті суб'єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» вбачається, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання про зобов'язання прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу в сумі 209500грн, яке впливає на склад майна позивача, є майновою.

На момент постановлення цієї ухвали вимоги ухвали Верховного Суду від 17.04.2018 про залишення касаційної скарги без руху щодо надання документу про сплату судового збору не виконано - судовий збір сплачено не в повному обсязі.

Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вчинення судом процесуальної дії) до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, пунктом 1 частини четвертої якої передбачено повернення позовної заяви, якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не усунуто у встановлений судом строк.

З огляду на зазначене, касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись статтею 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Закарпатській області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2018 у справі №807/1369/17 за позовом Великодобронського сільського споживчого товариства до Головного управління ДФС у Закарпатській області про зобов'язання вчинити певні дії - повернути.

2. Надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги учасникам справи, а касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами - скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду Т.М.Шипуліна