Справа № 817/170/18
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2018 року м. Рівне №817/170/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М. за участю секретаря судового засідання Демчук І.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3
доДержавної служби України з безпеки на транспорті в особі начальника Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області ОСОБА_4
про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі начальника Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування рішення субєкта владних повноважень.

З змісту заявленого позову вбачається, що позивач просить суд:

- скасувати постанову начальника Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №018077 від 19.12.2017 в розмірі 680, 00 грн.;

- скасувати постанову начальника Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №018078 від 19.12.2017 в розмірі 340, 00 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що до нього неправомірно застосовано адміністративно-господарські штрафи, оскільки водій не зобовязаний мати при собі щоденні реєстраційні листки режимів праці та відпочинку за попередні дні, за умови, якщо автомобіль обладнаний тахографом. Крім того, позивач звертає увагу на те, що він не керував транспортним засобом, а лише був присутній про проведенні перевірки. У водія ж були всі необхідні документи.

Також позивач зазначає, що працівниками Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області було роздруковано інформацію з картки обліку робочого часу і відпочинку водія ОСОБА_5, без будь-яких пояснень чи прохання надати докази відсутності порушення.

Розгляд ж самої справи про притягнення позивача до відповідальності за порушення вимог законодавства в сфері автомобільного транспорту було проведено відповідачем без його повідомлення про дату та час розгляду справи.

Саме у звязку із врахуванням наведених вище обставин, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 12.02.2018 відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав на те, що законодавець чітко встановив обов'язок водія надати при перевірці відповідному державному органу реєстраційні листки режимів праці та відпочинку водіїв у визначеній кількості (а також Бланки підтвердження діяльності в разі їх відсутності), а автомобільного перевізника - забезпечити їх наявність у такого водія. Однак, позивачем разом із водієм вказаних умов не було дотримано. Вважає, що позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог наведені обставини, які не підтверджені належними та допустимими доказами. Тому, в задоволенні позову просив відмовити повністю.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просила відмовити у їх задоволенні повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі докази у справі в їх сукупності судом встановлено наступне.

Управлінням Укртрансбезпеки у Закарпатській області (яке є структурним підрозділом Державної служби України з безпеки на транспорті), стосовно позивача було проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Зокрема, 06.11.2017 о 12 год. 10 хв. працівниками Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області було проведено рейдову перевірку автомобіля марки DAF, номерний знак НОМЕР_1, що використовувався у господарській діяльності перевізником ФО-П ОСОБА_3, під керуванням водія ОСОБА_5

Висновки перевірки викладено в Акті № 007216 від 06.11.2017.

Перевіркою встановлено порушення позивачем ст.53 Закону України Про автомобільний транспорт та вимог п.4.1. 6-ї поправки до ЄУТР, а саме: при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень вантажу (CMR А №024416) у водія ОСОБА_5 відсутні щоденні реєстраційні листки з контрольного пристрою тахографа за 13.10.2017, 14.10.2017, 15.10.2017, 16.10.2017, 16.10.2017, 17.10.2017, 18.10.2017, 19.10.2017, 20.10.2017, 21.10.2017, 22.10.2017, 23.10.2017, 24.10.2017 та за 06.11.2017 (день перевірки); порушення режимів праці та відпочинку ОСОБА_5 за 19.10.2017 та 24.10.2017; управління транспортним засобом при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без реєстраційних листків режимів праці та відпочинку водія ОСОБА_3 за період з 09.10.2017 по 12.10.2017; порушення режимів праці та відпочинку водія ОСОБА_3 за 31.10.2017, а саме: відсутній щоденний відпочинок.

Вказані висновки підтверджуються роздруківками з тахографа від 06.11.2017. (а.с.55-57)

Від надання пояснень водій відмовився.

На підставі вказаного акта перевірки, відповідачем 19.12.2017 винесено постанови №018077 та №01878 про застосування до позивача адміністративно-господарських штрафів за відсутність реєстраційних листків режимів праці та відпочинку водіїв, відповідальність за яке передбачена абз. 11 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт, у розмірі 680 грн., та за порушення режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів, відповідальність за яке передбачена абз.8 ч.1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт, в розмірі 340 грн., а всього на суму 1020 грн.

Будучи незгідним із вказаними постановами позивач звернувся до суду з позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України Про автомобільний транспорт.

Статтею 6 Закону України Про автомобільний транспорт, зокрема, встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань автомобільного транспорту забезпечує проведення державної політики на автомобільному транспорті через урядові органи державного управління на автомобільному транспорті, службу міжнародних автомобільних перевезень та місцеві органи виконавчої влади і органи місцевого самоврядування. Нормативно-правові акти центрального органу виконавчої влади з питань автомобільного транспорту, видані в межах його компетенції, обовязкові до виконання на території України.

Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Згідно із пунктами 3, 21, 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року (далі - Порядок №1567 в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління є органом державного контролю на автомобільному транспорті. Державний контроль здійснюється посадовими особами органу шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. При виявленні порушення законодавства складається акт, на підставі якого керівник органу державного контролю виносить постанову про застосування фінансових санкцій, що є обовязковою для виконання.

Відповідно до пункту 1 Положення Про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року за № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (далі - Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України. Основними завданнями Укртрансбезпеки є:

1)реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті;

2)внесення на розгляд Міністра інфраструктури пропозицій щодо забезпечення формування державної політики з питань безпеки на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті;

3)здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті;

4)надання у передбачених законом випадках адміністративних послуг у сфері автомобільного, міського електричного, залізничного, морського та річкового транспорту.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань:

- здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України;

- здійснює контроль за додержанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення пасажирів на міжобласних автобусних маршрутах;

- здійснює передбачений законодавством контроль за міжнародними перевезеннями пасажирів і вантажів автомобільним транспортом на території України;

- здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування;

- здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю;

- здійснює інші повноваження, визначені законом.

Відповідно до п.1 Положення, Укртрансбезпека є центральним органом влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

У відповідності до п.8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 № 592 ОСОБА_5 питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області.

Розпорядженням КМУ №1378-р від 16.12.2015 Питання Державної служби з безпеки на транспорті здійснення функцій і повноважень, покладених на Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекцію), припинено та забезпечено можливість їх виконання Укртрансбезпекою.

З огляду на викладене, Державна служба України з безпеки на транспорті під час здійснення своїх повноважень діє як субєкт владних повноважень, якому надано повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт з правом прийняття відповідних рішень, обовязкових до виконання.

Відповідно до п. 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок №1567), державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку №1567 вказано виключний перелік документів, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання вантажних перевезень перевіряється:

- наявність визначених ст.48 Закону України Про автомобільний транспорт, документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

- додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону України Про автомобільний транспорт;

- додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (далі -ЄУТР);

- додержання водієм режиму праці та відпочинку тощо;

- виконання водієм вимог Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Суд звертає увагує, що посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області було встановлено наявність в транспортному засобі цифрового тахографа, а тому з метою подальшої перевірки дотримання водієм режимів праці та відпочинку, визначених ЄУТР, водію було запропоновано надати карту водія або роздрукувати дані роботи тахографа.

Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України №385 від 24.06.2010 затверджена Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі - Інструкція №385).

Відповідно до п. 3.1 Інструкції №385 виробники транспортних засобів, перевізники, водії та ПСТ (пости сервісного обслуговування тахографів) використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог ЄУТР.

Згідно п. 3.3. Інструкції №385, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Відповідно до п. 3.6. Інструкції №385 перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами, а також наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній п.3.3. Інструкції №385.

Стаття 11 Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (далі - ЄУТР) вказує, що підприємство організовує автомобільні перевезення таким чином, щоб члени екіпажу могли дотримуватись положення цієї Угоди.

Відповідно до ч.8 ст.53 Закону України Про автомобільний транспорт водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов'язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також у разі якщо у транспортного засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

В цілях сприяння проведенню перевірок, перевізникам рекомендується використовувати для підтвердження діяльності Бланки підтвердження діяльності, затверджені Поправкою №6 до ЄУТР, яка відповідно до статті 12-біс (Зразки типових бланків) та нового Доповнення 3 до додатку до ЄУТР передбачає оформлення Бланку підтвердження діяльності водія та у Інструкції визначає умови його використання.

У Доповненні 32 Контрольний пристрій до ЄУТР, зокрема статті 10 вказано, що роботодавець і водій забезпечують правильне функціонування і належним чином використання, з однієї сторони, контрольного пристрою і, з другої сторони, картки водія в тих випадках, коли водій повинен керувати транспортним засобом, облаштованим цифровим тахографом.

Відповідно до п. 4 а) статті 11 Доповнення 32 Контрольний пристрій до ЄУТР, водій може мати тільки одну дійсну картку водія. Йому дозволено користуватися лише своєю особистою карткою водія.

Пунктом 2 а) статті 1234 вказано, що водій використовують реєстраційні листки або картку водія кожний день, коли вони керують транспортним засобом, з моменту приймання транспортного засобу під свою відповідальність.

Пунктом 7 b) зазначено про те, що у випадку коли водій керує транспортним засобом, облаштованим цифровим контрольним пристроєм, повинен завжди, коли буде вимога контролюючої особи, пред'явити:

і) картку водія, власником якої він є;

іі) будь-які записи, зроблені власноруч, і роздруківку, зроблену в межах поточного тижня і попередніх 15 календарних днів, як це вимагається у відповідності до ЄУТР;

ііі) реєстраційні листки, у кількості та у відповідності до того ж періоду, вказаного у попередньому пункті, під час якого він керував транспортним засобом, облаштованого аналоговим тахографом.

Починаючи з 20.12.2010, тобто дати прийняття Поправки №6 до ЄУТР, періоди, згадані у пункті іі) повинні охоплювати поточний день та попередні 28 календарних днів.

Відповідно до пункту 7 с) цієї ж статті, уповноважена контролююча особа може перевірити виконання вимог ЄУТР шляхом аналізу реєстраційних листків, що виводяться на екран або роздрукованих даних, які були зареєстровані контрольним пристроєм, або за допомогою картки водія, чи - якщо це зробити неможливо - шляхом аналізу будь-якого іншого документа, який дозволяє пояснити недотримання будь-якого положення.

Пунктом 8 статті 1234 вказано, що заборонено підробляти, вилучати або знищувати дані, внесені до реєстраційного листка, що зберігається в контрольному пристрої або на картці водія, і роздруковані документи з цифрового тахографа. Забороняються також будь-які дії по відношенню до контрольного пристрою, реєстраційного листка або картки водія, в результаті яких можуть бути підроблені, вилучені чи знищені дані і/або надрукована інформація. Жодне з цих пристроїв, які можуть бути використані у вказаних цілях, не повинно знаходитися в транспортному засобі.

Як вбачається із змісту акту №007216 від 06.11.2017 в порушення вказаних вище вимог ЄУТР, Закону України Про автомобільний транспорт, Інструкції №385, водій ОСОБА_5, не надав для перевірки на законну вимогу контролюючих осіб, щоденні реєстраційні листки режиму роботи та відпочинку за 06.11.2017, а також за період з 13.10.2017 по 24.10.2017.

Окрім того, у водія під час перевірки не було Бланку підтвердження діяльності, який би вказував на те, що в окремі дні, він не працював та перебував на відпочинку, лікарняному, відпустці тощо.

В інструкції до Бланку підтвердження діяльності вказано, що усі позиції бланку необхідно заповнити перед рейсом транспортним підприємством та водієм. Таким чином у разі відсутності Бланку підтвердження діяльності водія під час проведення перевірки контролюючим органом, бланк вважається недійсним.

Суд звертає увагу на те, що у водія ОСОБА_5, на момент перевірки був відсутній Бланк підтвердження діяльності за період з 24.10.2017 по 05.11.2017, який необхідно було заповнити перед рейсом автомобільним перевізником та водієм.

Крім того, перевіривши реєстраційні листки режимів праці та відпочинку водіїв ОСОБА_5 та ОСОБА_3 інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області було встановлено порушення режимів праці та відпочинку за 19.10.2017, 24.10.2017 та 31.10.2017.

Згідно з п. 21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567), у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі (пп. 25-27 Порядку № 1567).

Після складення акту, матеріали перевірки відносно ФО-П ОСОБА_3 було направлено до управління Укртрансбезпеки у Рівненській області для розгляду по суті.

Судом встановлено, що 13 грудня 2017 року на адресу ФО-П ОСОБА_3 направлено повідомлення (рекомендований лист за №2919) про те, що справа про порушення чинного законодавства в сфері автомобільного транспорту буде розглянута в управлінні Укртрансбезпеки у Рівненській області 19.12.2017.

Відповідно до листа Відділення поштового зв'язку Костопіль 1 від 23.05.2018, рекомендований лист за №2919 було вручено члену родини, за адресою реєстрації ОСОБА_3

Однак, на розгляд справи, позивач не зявився. Тому, керуючись п.27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, справа була розглянута без участі перевізника.

Таким чином суд приходить до висновку, що вимоги Порядку № 1567 щодо розгляду справи були виконані Управлінням Укртрансбезпеки у Рівненській області у повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що спірні постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 19.12.2017 № 018077, №018078 прийняті обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мали значення для її прийняття, а тому позовні вимоги ФО-П про їх скасування не підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог статті 139 КАС України, у звязку з відмовою у задоволенні позовних вимог позивачеві та відсутністю понесених витрат відповідачем, судові витрати у даній справі не стягуються.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 (35000, м.Костопіль, вул. Степанська 20/46, РНОКПП НОМЕР_2) до Державної служби України з безпеки на транспорті, в особі начальника управління Укртрансбезпеки у Рівненській області ОСОБА_4 ( 01135, м.Київ, вул.Перемоги, 14, ) про визнання протиправними та скасування постанов відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04 червня 2018 року.

Суддя Нор У.М.