Справа № 806/198/18
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 806/198/18
ПОСТАНОВА

іменем України

"05" червня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Мацького Є.М.

Шевчук С.М.,

за участю секретаря Баліцької Т.М.,

позивача : ОСОБА_2,

представника відповідача: Горай а.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "16" березня 2018 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Державної казначейської служби України про визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії , -

суддя в 1-й інстанції - Горовенко А.В,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м.Житомир,

дата складання повного тексту рішення - 21 березня 2018 року

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 21.02.2018 за вхідним № 4009/18, просить суд:

- визнати неправомірними дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Державної казначейської служби України щодо ненарахування та виплати компенсації частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, передбачену ст.50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 09.08.2010;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду в Житомирській області та Державну казначейську службу України нарахувати та виплатити компенсацію частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, передбачену ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 09.08.2010, додаткова пенсія нараховувалась відповідно до постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2011 та складала 2 834,03 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Богунського районного суду м.Житомира від 15.03.2011 у справі № 2-а-851/11, з урахуванням змін внесених постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2011 позовні вимоги задоволено: визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо виплати ОСОБА_2 щомісячної основної пенсії та додаткової пенсії з 09.08.2010 у розмірах менших, ніж визначено ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов"язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю передбачену ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, що розраховується залежно від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, з 09.08.2010 з урахуванням проведених виплат.

Державною казначейською службою України перераховано суму 1 096,41 грн, на виконання рішення суду, лише в серпні 2017 року.

На звернення позивача до Державної казначейської служби України про нарахування та виплату компенсації частини доходів у зв"язку з порушенням строків виплати додаткової пенсії - відмовлено. Останнім надана відповідь про відмову у виплаті заявленої компенсації, з посиланням на те що, постанова мала зобов"язальний характер, а також відсутня ухвала про зміну способу виконання постанови Богунського районного суду м.Житомира у справі №2-а-851/2011, з урахуванням зазначеного у Державної казначейської служби України відсутні підстави для нарахування компенсації.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16.03.2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 10005, ІПН НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Ольжича,7 м.Житомир, 10003, ) та Державної казначейської служби України (вул.Бастіонна,6, м.Київ, 01601, ) про визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобов"язання вчинити дії, - відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач вернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що Державна казначейська служба України повинна була переслати його звернення з приводу нарахування компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області для вирішення цього питання, якщо вважала, що розгляд звернення не є компетенцією Держказначейства.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого судді по справі, перевіривши правильність висновків суду у межах доводів апеляційної скарги, прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Богунського районного суду м.Житомира від 15.03.2011 у справі № 2-а-851/11, яку змінено постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2011, позовні вимоги задоволено: визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо виплати ОСОБА_2 щомісячної основної пенсії та додаткової пенсії з 09.08.2010 у розмірах менших, ніж визначено ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов"язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю передбачену ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, що розраховується залежно від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, з 09.08.2010 року з урахуванням проведених виплат.

15 листопада 2017 року позивач звернувся до Державної казначейської служби України із заявою в якій просив нарахувати та виплатити компенсацію частини доходів у зв"язку з порушенням строків виплати додаткової пенсії з 16.03.2011 по 22.07.2011, яка складала 1096,41 грн та була нарахована в серпні 2017 року, а мала бути виплачена не пізніше 04.07.2011, неправомірність такої не виплати встановлена судовим рішенням у справі № 2-а-851/2011, компенсація має бути нарахована за 77 місяців. У своєму зверненні позивач посилається на Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв"язку з порушенням строків їх виплати».

У листі № 5-13/7804-21209 від 18.12.2017 Державною казначейською службою України відмовлено в нарахуванні компенсації з тих мотивів, що положеннями Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" компенсація у справах зобов"язального характеру не нараховується.

Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відповідно до розрахунку від 11.04.2011 перераховано та виплачено ОСОБА_2 додаткову пенсію відповідно до постанови Богунського районного суду м.Житомира від 15.03.2011 у справі № 2-а-851/2011, за період з 09.08.2010 по 15.03.2011 в сумі 1 737,62 грн, виплата здійснена відповідно до повідомлення про доручення на одноразову виплату пенсії пенсіонеру від 26.04.2011.

На виконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2011, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області проведено розрахунок, з урахуванням проведених виплат, пенсіонеру ОСОБА_2 нараховано 1 096,41 грн. за період з 16.03.2011 по 22.07.2011 відповідно до довідки про здійснення нарахування на виконання рішень суду № 1729/38/32-33/19 від 17.11.2014.

Позивач, вважаючи що його права порушені, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки звернення позивача, щодо нарахування компенсації частини доходу у зв"язку з порушенням строків виплати додаткової пенсії, було надіслане лише до Державної казначейської служби України, в якої відсутній обов"язок нарахування та розрахунку такої компенсації.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком, спираючись на наступні підстави.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною другою статті 46 Закону України "Про загальнобов"язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані цим Законом та Порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України для реалізації згаданого Закону.

Відповідно до статей 1 та 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв"язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

З огляду на викладене, Законом № 2050-ІІІ передбачене право позивача на отримання компенсації втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати.

Такий правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 18.11.2014 та від 07.11.2012 по справі № 6-131цс12.

Судом першої інстанції встановлено та позивачем не заперечувався той факт, що позивач звертався із заявою про виплату компенсації на підставі Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв"язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-ІІІ внаслідок несвоєчасної виплати пенсії лише до Державної казначейської служби України.

Встановлено, що до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відповідного звернення від позивача не надходило.

Відповідно до положень статей 6 та 7 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв"язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету. Відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що позивач із відповідною заявою про виплату компенсації до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області не звертався, а Державна казначейська служба України не є суб"єктом, який відповідно до Закону № 2050-ІІІ уповноважений здійснювати виплату такої компенсації, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог про визнання неправомірними дій та бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Державної казначейської служби України і як наслідок зобов'язання відповідачів нарахувати та виплатити компенсацію частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, передбачену ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 09.08.2010.

Суд вважає безпідставними доводи позивача стосовно того, що Державна казначейська служба України була зобов'язана перенаправити його звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Відповідно до ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "16" березня 2018 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: Є.М. Мацький

С.М. Шевчук

Повне судове рішення складено "05" червня 2018 р.