Справа № 804/374/18
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року Справа № 804/374/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2017р. (згідно штемпеля поштового зв'язку) ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у перерахунку його пенсії;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії позивача та здійснити її виплату відповідно до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900 від 23.12.2015р., ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015р. "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" і №947 від 18.11.2015р. "Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09 березня 2006р. №268" з 1 січня 2016 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 2015р. він є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262). У зв'язку із набранням чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23 грудня 2015 року № 900-VIII (далі - Закон № 900-VIII), яким ст. 63 Закону №2262 доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських» та постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015р. №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова №988). В листопаді 2017р. позивач звернувся до Ліквідаційної комісії Головного управління внутрішніх справ України в Дніпропетровській області з заявою про надання довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії та до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про проведення перерахунку раніше встановленої йому пенсії. Листом від 21.12.2017р. за №1/605зі/Бр Ліквідаційна комісія Головного управління МВС України в Дніпропетровській області повідомила позивача, що довідка №83/35937 від 22.05.2017р. про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача була надіслана до Головного управління Пенсійного фонду України 30.05.2017р. супровідним листом №19/848 та повторно надіслана 13.12.2017р. супровідним листом №18480/Бр. Проте, відповідач листом №Ш 7156-17 від 29.11.2017р. повідомив, що перерахунок пенсії буде здійснено після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України. Позивач вважає такі дії відповідач необґрунтованими та протиправними, оскільки відсутність бюджетного фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на перерахунок пенсії, а органи влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. Крім того, у відповіді на відзив від 05.02.2018р. щодо порушення строку звернення до суду, позивач зазначає, що він оскаржує відмову у перерахунку пенсії зазначену в листі відповідача від 29.11.2017р. №Ш7156-17, який отримав в кінці листопада - на початку грудня 2017р., а тому твердження відповідача про порушення строку звернення до суду є безпідставними та надуманими. В обґрунтування своєї правової позиції позивач посилається на ухвали Вищого адміністративного Суду України від 06.03.2017р. у справі №К/800/6236/17 та від 14.09.2017р. у справі №К/800/30438/17, рішення Європейського суду з прав людини, рішення Конституційного Суду України. При цьому, 26.03.2018р. позивач звернувся із заявою, в якій просив про звернення до негайного виконання рішення у цій справі та зобов'язання подати звіт про його виконання згідно до вимог ст.ст. 371, 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

29.01.2018р. (згідно штемпеля поштового зв'язку) представник відповідача надіслав на адресу суду письмовий відзив на позов, у якому просив відмовити позивачеві у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що листом №4019/02/22-2017 від 22.03.2017р. Міністерство внутрішніх справ України повідомило Пенсійний фонд України про підстави перерахунку пенсій особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ з 01.01.2016р. 29.03.2017р. відповідачем було отримано лист Пенсійного фонду України № 9493/02-23 від 28.03.2017 про необхідність підготування та надання ліквідаційним комісіям списків осіб, які мають право на перерахунок пенсії, зазначивши, що перерахунок та виплату перерахованих пенсій слід забезпечити після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України. У зв'язку з отриманням вказаного листа, відповідачем супровідним листом №8395/03/04 від 03.04.2017 до ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області були надані відповідні списки осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ України для перерахунку пенсій з 01.01.2016р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015р. Як зазначає відповідач, відповідно до ст. 8 Закону №2262 виплата пенсії особам, які мають право на отримання пенсії за цим Законом та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України, у зв'язку з чим Пенсійним фондом України сформовано потребу в бюджетних коштах, необхідних для проведення перерахунку пенсій та направлено до Міністерства соціальної політики України, а тому перерахунок пенсій та їх виплата у перерахованому розмірі буде забезпечена після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України. Крім того, представник відповідача зазначає, що дана ситуація склалась через несвоєчасне повідомлення Міністерством внутрішніх справ України, більш ніж через рік, про підстави перерахунку пенсій. В обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011р. №20-рп/2011 та від 25.01.2012р. №3рп/2012. Також, відповідач у відзиві зазначив, що позовні вимоги позивача стосуються періоду з 01.01.2016, що, враховуючи дату звернення до суду, виходить за межі шестимісячного строку звернення до суду, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України (а.с.21-22).

Ухвалою суду від 15.01.2018р. було відкрито спрощено позовне провадження у даній справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.2).

Ухвалою суду від 05.02.2018р. провадження у цій справі було зупинено на підставі п.9 ч.2 ст.236 Кодексу адміністративного судочинства України до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі №Пз/9901/8/18 (а.с.25).

Ухвалою суду від 10.04.2018 року було поновлено провадження у даній справі, у зв'язку з набранням законної сили рішення Верховного Суду у зразковій справі №Пз/9901/8/18 (а.с.54).

Згідно з п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України, оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 2 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наданих суду документів судом встановлені наступні обставини у справі.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України як пенсіонер органів внутрішніх справ та з 31.10.2015р. отримує пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992р., що підтверджується копією протоколу за пенсійною справою НОМЕР_1 від 20.12.2017р., наявною в матеріалах справи (а.с.12).

Міністерство внутрішніх справ України листом від 22.03.2017 № 4019/02/22-2017, який отримано Пенсійним фондом України 28.03.2017, надав необхідну інформацію для проведення перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції) (а.с.23).

Листом №9493/02-23 від 28.03.2017 Пенсійний Фонд України повідомив Головні управління Пенсійного фонду України в областях та м. Києві про необхідність підготувати та надати ліквідаційним комісіям списків осіб, які мають право на перерахунок пенсій (а.с.23).

Так, Ліквідаційна комісія Головного управління МВС України в Дніпропетровській області листом №1/605зі/Бр від 21.12.2017р. повідомило позивача, що довідка №83/35937 від 22.05.2017р. про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії вперше була надіслана до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 30.05.2017р. супровідним листом №19/848 та повторно надіслана 13.12.2017р. супровідним листом №18480/Бр, що підтверджується копією відповідного листа (а.с.15).

Листом №Ш 7156-17 від 29.11.2017р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, зокрема, повідомило позивача, що перерахунок пенсії буде здійснено після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України (а.с.13-14).

Позивач просить визнати протиправною відмову відповідача у перерахунку його пенсії та зобов'язати відповідача здійснити відповідний перерахунок раніше призначеної йому пенсії та здійснити її виплату з 01.01.2016 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» №900-VІІІ від 23.12.2015р., ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-ХІІ та постановою Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015р. «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» посилаючись на те, що відсутність бюджетного фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на перерахунок пенсії, а органи влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з ч.4 ст.63 Закону №2262 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч.2 ст.51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

29 грудня 2015 року набрав чинності Закон України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» (далі - Закон №900).

Цим Законом ст.63 Закону №2262 доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

Статтею 51 Закону №2262 передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до абзацу другого розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Згідно із ст. 102 Закону України «Про Національну поліцію» пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Кабінет Міністрів України постановою від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова №988) та постановою від 18.11.2015 року №947 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268» встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Постанова №988 набрала чинності 02 грудня 2015 року.

Порядок проведення перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» (далі - Порядок №45), яка набрала чинності 20 лютого 2008 року (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин).

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку №45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262 пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

На підставі зазначеного в п. 1 Порядку №45 рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

У разі ліквідації таких органів, установ, організацій чи підприємств довідки видаються правонаступниками, а у разі їх відсутності або перейменування (відсутності) посад у порядку, встановленому Мінсоцполітики.

Відповідно до п. 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені ч.2, ч.3 ст.51 Закону №2262. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі «Міллер проти Австрії», де Суд встановив принцип, згідно з яким обов'язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні «Гайгузус проти Австрії» від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі «Кечко проти України» (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21- 44а10).

Крім того, Конституційний Суд України розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист певних категорій громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечують суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управлінні державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань, тощо (Рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016).

У рішенні від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист» Конституційний Суд України прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей (служба в правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей), що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або відставку.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що відповідно до Закону №900, ст.63 Закону №2262 зміна грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для проведення перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі Постанови №988, яка набрала чинності 02 грудня 2015 року.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог вищенаведених норм права відповідачем було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії позивача з 01.01.2016, не зважаючи, що останній перебуває на обліку у відповідача та є пенсіонером органів внутрішніх справ, а отже, має право на перерахунок призначеної йому відповідно до Закону №2262 пенсії за вислугу років, при цьому, відповідач посилається на відсутність бюджетних коштів, як на підставу для невиконання покладених на нього функцій, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи та не оспорюється сторонами (а.с.12, 21-22).

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства та надані суду докази, суд приходить до висновку, що право позивача на перерахунок пенсії встановлено чинним законодавством України, дотримано всі вимоги, передбачені Порядком №45 для проведення перерахунку пенсії, а отже позивач має законні підстави щодо перерахунку його пенсії на підставі довідки про грошове забезпечення з урахуванням грошового забезпечення поліцейських. При цьому, посилання відповідача на відсутність коштів для проведення такого перерахунку пенсії порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном. Оскільки чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Зазначеної правової позиції дотримується Верховний Суд у своєму рішенні від 15.02.2018р. у зразковій справі №Пз/9901/8/18.

Дана адміністративна справа відповідає ознакам типової справи, що визначені у пункті 55 рішення Верховного Суду №Пз/9901/8/18.

Відповідно до ч.3 ст.291 Кодексу адміністративного судочинства України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем у листі від 29.11.2017 року №Ш 7156-17 не заперечується право позивача щодо перерахунку та виплати пенсії згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року №900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», на підставі наданої Ліквідаційною комісією Головного управління МВС України в Дніпропетровській області довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських, а неможливість перерахувати та виплатити пенсію позивачу відповідач безпідставно та необґрунтовано пояснив відсутністю коштів у Державному бюджеті України, оскільки вказані обставини не можуть бути підставами для відмови у перерахунку пенсії позивачеві, виходячи з правових позицій Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду та рішень Європейського Суду з прав людини, які наведені вище.

При цьому, є безпідставними доводи відповідача про те, що позивачем пропущено строки звернення до адміністративного суду, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, Кодекс адміністративного судочинства України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та строки перерахунку пенсій є Закон №2262.

Так, згідно до ч.3 ст.51 Закону № 2262 (у редакції Закону України від 15.07.2015 № 614, який набрав чинності 01.01.2016) перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Отже, перерахунок пенсії не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Як встановлено судом, перерахунок розміру пенсії позивачу у зв'язку з набуттям чинності Постановою № 988 та Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», яким внесено доповнення до статті 63 Закону № 2262, не проведений з 01.01.2016 саме з вини державних органів, на яких покладено обов'язок щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу (Ліквідаційною комісією не надано вчасно довідки, а Пенсійним фондом України не проведено перерахунок).

За таких обставин, право позивача на перерахунок пенсії з 01.01.2016р. є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком в силу вимог ч.3 ст.51 Закону №2262.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 2 вказаного Кодексу, перевіривши дії (бездіяльність) відповідача, суд приходить до висновку, що відповідач, відмовляючи у проведенні перерахунку пенсії позивача у зв'язку з набуттям чинності Постановою №988 та Законом № 900, яким внесено доповнення до ст.63 Закону № 2262 з підстав відсутності бюджетних коштів для проведення такого перерахунку, діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Разом з цим, щодо заяви позивача про звернення рішення суду до негайного виконання та встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд зазначає наступне.

Негайне виконання рішень суду в адміністративних справах регулюється статтею 371 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною першою вказаної статті визначено, що негайно виконуються рішення, зокрема, про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1-4 частини першої статті 283 цього Кодексу (абзац другий пункту першого статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, негайному виконанню підлягає присудження пенсії, однак в даній конкретній ситуації предметом спору є перерахунок вже призначеної пенсії. До того ж, провадження в даній адміністративній справі відкрито на підставі частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, яка відсутня у переліку підстав для негайного виконання рішення, передбаченого абзацом другим частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищевказані приписи, суд не вбачає підстав для негайного виконання даного судового рішення.

Також і суд не знаходить підстав для задоволення заяви позивача щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про його виконання, оскільки вважає, що відсутня загроза щодо невиконання відповідачем рішення у дані справі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати позивача по сплаті судового збору понесені позивачем згідно квитанції №П10730К від 27.12.2017р. у розмірі 640 грн. 00 коп. (а.с.3).

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-263, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у перерахунку пенсії ОСОБА_2

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_2 (50103, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2) відповідно до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900 від 23.12.2015р., ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015р. "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" і №947 від 18.11.2015р. "Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09 березня 2006р. №268" з 01.01.2016р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) на користь ОСОБА_2 (50103, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2) - судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. (шістсот сорок грн. 00 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, або протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (у разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини рішення) відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва