Справа № 2218/25154/2012
Суддя: Мороз В. О.
Дата ухвалення: 2018-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 травня 2018 року

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області у складі:

головуючої судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

стягувача ОСОБА_1,

представника боржника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Хмельницькому адміністративну справу за заявою ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання, -

встановив:

23.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із заявою, в якій просить поновити строк для пред'явлення до примусового виконання виконавчого листа по справі № 2218/25154/2012. В обґрунтування заяви зазначає, що постановою Хмельницького міськрайонного суду задоволено його позов до УПФУ у м. Хмельницькому, на підставі якої йому було видано виконавчий лист про зобовязання УПФУ у м. Хмельницькому з 04.07.2008 року перерахувати та виплатити йому пенсію як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, інваліду 2-ї групи. Проте, виконавчий лист упродовж вказаного судом строку не був предявлений стягувачам до виконання (з 30.12.2013 року по 26.11.2014 року), оскільки стягувач отримав виконавчий лист лише 09.02.2018 року. У звязку із вищевикладеним, просить визнати поважною причину пропуску строку, який надається для предявлення виконавчого листа до виконання та поновити пропущений строк протягом 3 місяців для предявлення його до виконання.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви про поновлення пропущеного строку предявлення виконавчого листа до виконання з підстав, викладених у письмовому відзиві, який долучено до матеріалів справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, вважає, що заява про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.10.2009 року по справі № 2-а-2971-09 позов ОСОБА_1 задоволено та зобовязано УПФУ у м. Хмельницькому призначити пенсію ОСОБА_1 у відповідності до положень ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 07.05.2010 року апеляційну скаргу УПФУ у м. Хмельницькому відхилено, постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.10.2009 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.11.2012 року касаційну скаргу УПФУ у м. Хмельницькому задоволено частково, постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.10.2009 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 07.05.2010 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.02.2013 року позов задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність управління пенсійного фонду України в м. Хмельницькому щодо непризначення ОСОБА_1 пенсії з врахуванням ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому з 04.07.2008 року перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, інваліду 2-ї групи з врахуванням вимог ч. 3 ст. 67, ст. 54 ч. 4 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме що її розмір не може бути меншим ніж 8 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 50 вказаного Закону з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до припинення права на отримання такої пенсії. В частині перерахунку та виплати пенсії за один місяць постанова підлягає негайному виконанню.

Ухвалою суду від 01.03.2013 року виправлено описку в резолютивній частині постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.02.2013 року та вказано: Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому з 04.07.2008 року призначити та виплатити пенсію ОСОБА_1, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, інваліду 2-ї групи з врахуванням вимог ч. 3 ст. 67, ст. 54 ч. 4 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме що її розмір не може бути меншим ніж 8 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 50 вказаного Закону з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до припинення права на отримання такої пенсії.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26.11.2013 року апеляційну скаргу УПФУ у м. Хмельницькому залишено без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.02.2013 року - без змін.

Як вбачається із повідомлення Управління ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області від 12.04.2018 року № 02.2-12/1568 згідно інформації наданої Відділом примусового виконання рішень управління ДВС у відділі 13.01.2014 року по 15.10.2014 року перебував на виконанні виконавчий лист «2218/25154/12 від 30.12.2013 року про зобовязання УПФУ у м. Хмельницькому з 04.07.2008 року перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсії. А 15.10.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі заяви ОСОБА_1 від 14.10.2014 року.

Проте в судовому засідання стягувач ОСОБА_1 вказав, що заяву на повернення не писав, а виконавчий лист був йому надісланий по почті.

А згідно повідомлення від 26.04.2018 року № 02.2-12/1850 надати копію постанови державного виконавця від 15.10.2014 року про повернення виконавчого документа стягувачу не є можливим, оскільки матеріали завершеного виконавчого провадження знищено, у звязку із закінченням строку зберігання.

Відповідно до повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 01.02.2018 року виконавчий лист № 2218/251254/12 виданий 30.12.2013 року повернуто стягувачу у звязку із пропуском встановленого законом строку предявлення виконавчого документа до виконання.

Згідно частини 1 статті 376 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Перелік таких причин законодавчо не визначений, їх наявність чи відсутність суд розцінює у кожній конкретній ситуації за своїм внутрішнім переконанням. При цьому, поважними визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони, і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасної реалізації сторонами своїх процесуальних прав.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конституційний Суд України у рішенні 25.04.2012 року № 11-рп/2012 вказав, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд. В рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (пункт 43).

Згідно частини 2 статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Зважаючи на вищевикладене, слід вважати поважною причиною пропущення такого строку для примусового виконання, оскільки ОСОБА_1 заяву на повернення виконавчого листа, який перебував на виконанні, виданий в 2013 році, не писав, матеріали справи таких відомостей не містять, а протилежного відповідач не довів, при цьому судове рішення не виконано, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

Керуючись статтями 248, 256, 376 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

ОСОБА_3 ОСОБА_4про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа № 2218/25154/2012 до виконання, задовольнити.

ОСОБА_5 ОСОБА_4 пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання по справі № 2218/25154/2012 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому (правонаступник Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області) про зобовязання призначення пенсії.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції ( ст.ст.295, 297 КАС України). До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу ( п.15 Розділу VII «перехідні положення КАС України).

Суддя: