Справа № 825/1986/18
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2018 року Чернігів Справа № 825/1986/18

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1І.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі ГУ ПФУ в Чернігівській області), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в частині не проведення позивачу перерахунку пенсії у розмірі 73% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області негайно провести позивачу перерахунок пенсії у розмірі 73% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позов мотивовано тим, що Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" було внесено зміни в ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відповідно до яких максимальний розмір пенсії, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Позивач вважає, що оскільки він був звільнений на пенсію в 2003 році, норма про обмеження максимального розміру пенсії до 70% на нього не розповсюджується, а перерахунок повинен бути проведений із розрахунку в 73% грошового забезпечення.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.05.2018 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного письмового провадження, без виклику сторін (у письмовому провадженні) та встановлено відповідача 15-ти денний термін, з дня отримання копії ухвали від 11.05.2018 для подання відзиву на позов.

Представником відповідача, в межах встановленого судом строку, подано відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та зазначає, що по суті позивач, не погоджуючись з розрахунком його пенсії та фактично просить суд визнати протиправними дії щодо виконання постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.12.2017, звертаючись до суду з новим адміністративним позовом в окремому провадженні, що суперечить нормам Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУ ПФУ в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.12.2017 у справі №742/3571/17, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду 17.01.2018, було зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести позивачу перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України від 23.12.2015 №900 "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", починаючи з 01.01.2016 на підставі довідки УМВС України в Чернігівській області.

У лютому 2018 року, відповідачем на виконання зазначених рішень судів було проведено перерахунок та виплату пенсії позивачу виходячи з розміру 70% грошового забезпечення. Вказані обставини сторонами не заперечуються.

Вважаючи, що відповідачем було безпідставно зменшено розмір перерахованої пенсії виходячи з 70% замість 73%, 15.03.2018 позивач вирішив звернутися до ГУ ПФУ в Чернігівській області із заявою, в якій просив провести перерахунок його пенсії на виконання постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.12.2017 у справі №742/3571/17 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду 17.01.2018 у розмірі 73% його грошового забезпечення.

Втім, листом від 20.04.2018 №2629/03/Я-12 ГУ ПФУ в Чернігівській області повідомило позивача, що на виконання постанови суду перерахунок його пенсії було проведено виходячи з розміру 70% відповідних сум грошового забезпечення, та зазначено, що перерахунки пенсії проводяться в умовах діючого законодавства.

Вважаючи, такі дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку наведеним обставинам, суд зазначає наступне.

В силу ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними (ст.46 Конституції України).

Отже, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Так, згідно з ч.3 ст.63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон №2262-XII) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону №2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення.

В зазначену вище статтю, Законом України від 08.07.2011 №3668 були внесені зміни, якими обмежено максимальний розмір пенсії на рівні 80% від відповідних сум грошового забезпечення. В подальшому Законом України від 27.03.2014 №1166-VІІ "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" обмежено максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення до 70% (набрали чинності 01.05.2014).

При цьому, судом встановлено, що з 2004 року пенсію позивачу встановлено у розмірі 73% грошового забезпечення (а.с.11, 12).

Суд зазначає, що ст.22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Тобто, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а внесені Законами України від 08.07.2011 №3668 та від 27.03.2014 №1166-VІІ зміни до ч.2 ст.13 Закону № 2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення, є звуженням змісту та обсягу вже існуючих у позивача прав і свобод у вигляді призначення йому в 2004 році пенсії виходячи із 73% розміру грошового забезпечення.

Крім того, внесені зміни жодним чином не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Слід зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, їх не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Щодо посилань відповідача на ту обставину, що позивач фактично звертається до суду про визнання протиправними дії щодо виконання постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.12.2017 з новим адміністративним позовом в окремому провадженні, що суперечить нормам Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає такі посилання помилковими, оскільки позивачем не оскаржуються дії відповідача щодо виконання Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.12.2017 у справі №742/3571/17. Звертаючись до суду з новим адміністративним позовом в окремому провадженні, позивач просить вирішити питання щодо визначення розміру грошового забезпечення у відсотках при перерахунку пенсії, оскільки таке питання постановою від 01.12.2017 не регулювалось, та на момент звернення до суду право позивача на перерахунок пенсії у конкретному розмірі відсотків відповідачем не порушувалось, і відповідно захисту не підлягало. Отже, дані правовідносини не можуть регулюватись нормами ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивач не просить визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі.

Щодо подання у встановлений судом строк звіту про виконання судового рішення, суд зазначає, що дане питання регулюється ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України та відноситься до дискреційних повноважень суду і не містить в собі імперативного обов'язку, а отже суд вільний у виборі щодо застосування заходів впливу до правопорушника. Враховуючи положення вказаної норми, підстав для зобовязання відповідача у справі подати звіт про виконання рішення, суд не знаходить, з огляду на що, в задоволенні даної вимоги необхідно відмовити.

У відповідності до вимог ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в частині не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії у розмірі 73% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії у розмірі 73% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П'ятницька, 83-а, м. Чернігів, ) на користь ОСОБА_1 (вул. Руська, буд.52, м. Прилуки, 17500, ід.код НОМЕР_1) судові витрати в сумі 704,80 грн (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повне рішення суду складено 06 червня 2018 року.

Суддя Л.О. Житняк