Справа № 826/11512/17
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (представник ОСОБА_3, ордер серії КС №387049 від 28.03.2018 року) до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Поручник Альони Юріївни (представник Єльчанінова І.О., посвідчення №4558 від 03.10.2012 року) про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Поручник А.Ю. про визнання протиправним та скасування постанови Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Поручник Альони Юріївни про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 04.09.2017 року, зобов'язання Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Поручник Альони Юріївни видати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом за формою №16.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 перебувала в шлюбі з ОСОБА_7 з 04.09.1993 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 47291326 від 31.03.2017 року ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із змісту поданих відповідачем пояснень вбачається, що 25.08.2015 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Поручник А.Ю. заведено спадкову справу № 2/2015 щодо майна ОСОБА_7

Спадкове майно, після смерті ОСОБА_7, у передбачені законом терміни в рівних частинах прийнято спадкоємцями: дружиною ОСОБА_2, сином ОСОБА_8, матір'ю померлого ОСОБА_9, донькою ОСОБА_10, про що відповідачем видано Свідоцтва про право на спадщину за законом.

ОСОБА_2 12.07.2017 року звернулась до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Поручник А.Ю. з заявою про включення до складу спадщини майна та майнових прав та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що видається для підтвердження права на спадщину, яка знаходиться за кордоном, за формою 16 затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 року № 3253/5.

Листом Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Поручник А.Ю. від 19.08.2017 року за № 355/02-14 позивача повідомлено про необхідність надання документів, що підтверджують належність померлому майна.

Позивачем не надано до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Поручник А.Ю. витребовуваних документів, однак 29.08.2017 року направлено лист із вимогою щодо прийняття остаточного рішення за заявою від 12.07.2017 року.

Постановою Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Поручник А.Ю. від 04.09.2017 року за №374/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя та свідоцтва про право на спадщину на ? частину спадкового майна, а саме акцій в іноземних компаніях, у зв'язку із тим, що не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій.

Позивач вважає вказану постанову протиправною та такою, що порушує її права на прийняття спадщини після смерті її чоловіка.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, апеляційну суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні відносини врегульовано Законом України "Про нотаріат", Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012року № 296/5 та Цивільним кодексом України.

Відповідно до змісту статей 1216, 1217, 1218 та 1268 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. (ст. 1297 ЦК України).

Статтею 34 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що до нотаріальних дій що вчиняються нотаріусами, окрім іншого, віднесено видачу свідоцтва про право на спадщину.

Із змісту глави 7 та 8 Закону України "Про нотаріат" вбачається, що на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Порядок видачі свідоцтва про право на спадщину встановлено главою 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012року № 296/5 (надалі - Порядок).

Відповідно до п.1 глави 10 розділу ІІ Порядку, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

При зверненні спадкоємця у зв'язку з відкриттям спадщини нотаріус з'ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Пунктом 2 глави 10 розділу ІІ Порядку встановлено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Відповідно до змісту п.3 глави 10 розділу ІІ Порядку, право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття.

Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі.

Пунктом 4 глави 10 розділу ІІ Порядку встановлено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва.

Свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.

Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

При оформленні спадщини як за законом, так і за заповітом нотаріус у випадках, коли із документа, що посвідчує право власності, вбачається, що майно може бути спільною сумісною власністю подружжя, повинен з'ясувати, чи є у спадкодавця той з подружжя, який його пережив і який має право на 1/2 частку в спільному майні подружжя. За наявності другого з подружжя нотаріус видає йому свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена. Якщо спадкоємців декілька, то кожному із них видається окреме свідоцтво про право на спадщину із зазначенням його частки. Свідоцтво про право на спадщину оформляється в двох примірниках, один з яких залишається в матеріалах спадкової справи.

Як вбачається із наданих суду доказів, ОСОБА_2 перебувала в шлюбі з ОСОБА_7 з 04.09.1993 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 47291326 від 31.03.2017 року ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із змісту поданих відповідачем пояснень вбачається, що 25.08.2015 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Поручник А.Ю. заведено спадкову справу № 2/2015 щодо майна ОСОБА_7

Спадкове майно після смерті ОСОБА_7, у передбачені законом терміни прийнято у рівних частинах спадкоємцями: дружиною ОСОБА_2, сином ОСОБА_8, матір'ю померлого ОСОБА_9, донькою ОСОБА_10, про що відповідачем видано Свідоцтва про право на спадщину за законом.

ОСОБА_2 12.07.2017 року звернулась до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Поручник А.Ю. з заявою про включення до складу спадщини майна та майнових прав та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що видається для підтвердження права на спадщину, яка знаходиться за кордоном, за формою 16 затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010року № 3253/5.

Листом Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Поручник А.Ю. від 19.08.2017 року за № 355/02-14 позивача повідомлено про необхідність надання документів, що підтверджують належність померлому майна.

Позивачем не надано до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Поручник А.Ю. витребовуваних документів, проте 29.08.2017 року направлено лист із вимогою щодо прийняття остаточного рішення за заявою від 12.07.2017 року.

Постановою Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Поручник А.Ю. від 04.09.2017 року за №374/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя та свідоцтва про право на спадщину на ? частину спадкового майна, а саме акцій в іноземних компаніях, у зв'язку із тим, що не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Форма №16 Свідоцтва про право на спадщину за законом, що видається для підтвердження права на спадщину, яка знаходиться за кордоном, міститься в додатках до правил ведення нотаріального діловодства, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010року № 3253/5.

За цією формою видаються свідоцтва про право на спадщину для пред'явлення на території тих держав, з якими Україною не укладено міжнародного договору про правову допомогу.

Як вбачається зі змісту Форми №16 Свідоцтва про право на спадщину за законом, остання видається спадкоємцю з метою подальшого оформлення спадкового майна на території тієї держави, де таке майно знаходиться, про що свідчить формулювання у згаданій формі, а саме нотаріус посвідчує права на все майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося.

Таким чином, форма №16 Свідоцтва про право на спадщину є проміжною і видається спадкоємцю з метою подальшого оформлення спадкового майна на території тієї держави, де таке майно знаходиться. Крім того, суд звертає увагу, що Свідоцтво по формі №16 тільки встановлює факт спадкоємства та жодним чином не встановлює факту власності на конкретне майно.

Нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 зазначеного Закону.

Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

У постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства.

Нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

Виходячи з системного аналізу вказаних вище правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (за формою №16) неправомірно вимагав у позивача документи, які підтверджують право власності спадкодавця на майно (майнові права) в тому числі на території тих держав, з якими Україною не укладено міжнародного договору про правову допомогу, чим були порушені права ОСОБА_2, так і інших спадкоємців ОСОБА_7

За наведеного, постанова Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Поручник Альони Юріївни про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 04.09.2017 року є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Беручи до уваги, що у спадковій справі наявні всі необхідні документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за формою №16, суд дійшов висновку, що вимога про зобов'язання Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Поручник Альони Юріївни видати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом за формою №16 є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового - про задоволення адміністративного позову.

Керуючись статтями 310, 312, 317, 321, 322, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати постанову Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Поручник Альони Юріївни про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 04.09.2017 року.

Зобов'язати Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Поручник Альону Юріївну видати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом за формою №16 (Свідоцтво про право на спадщину за законом, що видається для підтвердження права на спадщину, яка знаходиться за кордоном), згідно якого спадкоємцями всього майна ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, є його дружина ОСОБА_2 (1/4 частки спадщини), син ОСОБА_8 (1/4 частки спадщини), дочка ОСОБА_10 (1/4 частки спадщини), мати ОСОБА_9 (1/4 частки спадщини).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку