Справа № 811/3015/13-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

05 червня 2018 року

справа №811/3015/13-а

адміністративне провадження №К/9901/4114/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2013 року у складі судді Кармазиної Т.М. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року у складі колегії суддів Дадим Ю.М., Богданенко І.Ю., Уханенко С.А., у справі №811/3015/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Протеїн - Продакшн» до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про скасування податкових повідомлень - рішень,

У С Т А Н О В И В :

У вересні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Протеїн - Продакшн»» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом, з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 01 жовтня 2013 року до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про скасування податкових повідомлень - рішень податкового органу від 01 липня 2013 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 1 261 238 грн та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 617 932 грн, №, яким збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 482 878 грн та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 241 440 грн, №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 20 306 грн,та від 17 вересня 2013 року №, яким збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на суму 114 370 грн і застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 57 185 грн, з мотивів безпідставності їх прийняття.

18 жовтня 2013 року постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду, залишеною без змін 23 вересня 2014 року ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, позов Товариства задоволений, внаслідок чого скасовані податкові повідомлення-рішення податкового органу від 01 липня 2013 року №, №, № та від 17 вересня 2013 року №.

06 жовтня 2014 року податковим органом подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України, в якій посилаючись на неповне встановлення обставин справи та дослідження доказів, що призвело до неправильного вирішення справи та прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову Товариству.

20 жовтня 2014 року ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 жовтня 2014 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу та витребувано справу №811/3015/13-а із Кіровоградського окружного адміністративного суду.

13 травня 2016 року справа №811/3015/13-а надійшла до Вищого адміністративного суду України.

15 січня 2018 року справа №811/3015/13-а передана до Верховного Суду.

21 листопада 2014 року Товариством надані до Вищого адміністративного суду України заперечення на касаційну скаргу податкового органу у яких позивач просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційних скарг та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди попередніх інстанцій установили, що Товариство є юридичною особою, зареєстроване 12 лютого 2009 року виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради, перебуває на обліку податкового обліку, є платником податку на додану вартість.

Податковим органом проведено позапланову невиїзну документальну перевірку Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю „Сільгосп-Центр" за вересень, листопад, грудень 2012 року, Приватним підприємством «Гамма-Плюс» за жовтень 2012 року, Приватним підприємством „Мирт-СВ" за січень 2011 року, Товариством з обмеженою відповідальністю СУРП „Вектор М" за жовтень, листопад, грудень 2012 року, Товариством з обмеженою відповідальністю „Зернокомтранс" за вересень 2012 року, за результатами якої складено акт від 12 червня 2013 року №100/22-5/36390340 (далі - акт перевірки).

Згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України на підставі акту перевірки заступником керівника податкового органу прийнято три податкові повідомлення-рішення від 01 липня 2013 року.

Податковим повідомленням-рішенням № збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 724 318 грн, в тому числі, 482 878 грн за основним платежем за порушення вимог пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України та на підставі частини другої пункту 123.1 статті 123 цього кодексу застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 241 440 грн.

Податковим повідомленням-рішенням № зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за січень 2011року в розмірі 20 306 грн, на підставі пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України.

Податковим повідомленням-рішенням № збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 1 879 170 грн, у тому числі за основним платежем - 1 261 238 грн за порушення пункту 5.1, підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України « Про оподаткування прибутку підприємств» та пунктів 138.2, 134.4 статті 138 Податкового кодексу України та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 617 932 грн відповідно до частини другої пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункту 7, підрозділу 10, розділу 20 Перехідних положень Податкового кодексу України та з урахуванням апеляційного адміністративного оскарження, заступником начальника податкового органу прийнято 17 вересня 2013 року податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем 114 370 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 57 185 грн, з аналогічних правовим підставам наведеним у попередньому рішенні.

Податкові правопорушення за висновком податкового органу полягають в завищенні валових витрат, що призвело до заниження податку на прибуток всього у розмірі 1261238 грн, за перший квартал 2011 року на суму 25 376 грн, третій квартал 2012 року на суму 588736 грн, четвертий квартал 2012 року на суму 647126 грн та завищені податкового кредиту, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 482878 грн, в тому числі за листопад 2012 року на суму 284 709 грн, грудень 2012 року - 198 169 грн та завищені від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за січень 2011 року на суму 20306 грн.

В основу висновків податкового органу про завищення витрат та податкового кредиту покладені результати фінансово-господарських відносинах з його контрагентами Товариством з обмеженою відповідальністю „Сільгосп-Центр", Приватним підприємством „Мирт-СВ", Товариством з обмеженою відповідальністю СУРП „Вектор М", Товариством з обмеженою відповідальністю „Зернокомтранс".

Суди попередніх інстанцій встановили усі обставини фактичного проведення господарських операцій, які є об'єктами оподаткування, між Товариством та його контрагентами, підтвердження цих операцій належними первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, які відповідачем у ході перевірки позивача не перевірялися з огляду на вид перевірки (позапланову, невиїзну), та дійшли висновку про правомірність віднесення позивачем до складу витрат понесених (сплачених) витрат на придбання товару (сої) у контрагентів.

Суди попередніх інстанцій оцінюючи доводи податкового органу про нікчемність угод встановили відсутність (недоведеність) ознак передбачених частиною першою статті 228 Цивільного кодексу України та частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу щодо визнання правочинів недійсними виключно в судовому порядку.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій заснованому на тому, що одним з основних завдань органів державної податкової служби є здійснення контролю за дотриманням податкового законодавства і надання роз'яснень законодавства з питань оподаткування платникам податків. Жодним законом не передбачено право органу державної податкової служби самостійно, в позасудовому порядку, визнавати нікчемними правочини і дані, вказані платником податків в податкових деклараціях.

Вказані висновки підтверджуються і статтею 20 Податкового кодексу України, відповідно до якої органам державної податкової служби України не надано повноважень щодо визнання тих чи інших угод (правочинів) недійсними та/або нікчемними.

Відтак, визнання угод (правочинів) недійсними та/або нікчемними знаходиться за межами компетенції податкового органу, здійснене в порушення головного принципу державного управління встановленого частиною другою статті 19 Конституції України, має місце порушення меж повноважень.

Оцінюючи спірні відносини у цій частині судами попередніх інстанцій також проаналізовані норми частини першої статті 207 Господарського кодексу України, за якою, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині. Відтак, недійсність господарського зобов'язання пов'язана з невідповідністю його змісту вимогам закону, наявністю мети, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, укладенням учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним із них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності).

Податковим органом не надано жодного доказу на підтвердження наявності підстав недійсності господарських зобов'язань вчинених між позивачем та його контрагентами. Оцінюючи спір у цій частині суди першої та апеляційної інстанцій встановили реальність здійснення господарських операцій та дослідили первинні документи, що підтверджують реальність цих операцій із зазначеними контрагентами.

Суд вважає, що переоцінка встановлених фактичних обставин у справі про яку просить податковий орган в касаційній скарзі знаходиться за межами касаційного перегляду відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Недоведеність податкових правопорушень податковим органом обумовлює протиправність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року у справі №811/3015/13-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер