Справа № 334/2264/17
Суддя: Добрєв М. В.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 15.05.2018
Справа № 334/2264/17
Провадження № 2-а/334/54/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя

у складі : головуючого - судді Добрєва М.В.,

при секретарі Череп М.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконуючого обов`язки начальника Запорізької митниці Державної фіскальної служби України Сіленко Валерія Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови Запорізької митниці Державної фіскальної служби № 0316/11200/16 від 28.03.2017 року про накладання адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в :

06.04.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до виконуючого обов`язки заступника начальника Запорізької митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням Сіленко В.В. про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил від 28.03.2017 року № 0316/11200/16, в якому зазначив, що 25.11.2017р. головним державним інспектором ВАПР УБМП Запорізької митниці ДФС Швая Г.О. відносно нього було складено протокол про порушення митних правил № 0316/11200/16, згідно якого ним з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів було заявлено в митній декларації неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості транспортного засобу «AUDI Q5», шляхом подання як підстави для митного оформлення рахунку № 104/215 від 21.12.2015р. (на суму 11 000 євро, виданий компанією Autohandel Tomas Brandt). Відповідно до документів наданих митними органами Федеративної Республіки Німеччина вартість транспортного засобу «AUDI Q5» складала 13 000 євро. Сума несплачених митних платежів за митне оформлення становить 19249,74 грн. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

28.03.2017р. на підставі зазначеного протоколу виконуючим обов'язки заступника начальника Запорізької митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням Сіленко В.В. було винесено постанову № 0316/11200/16 в справі про порушення митних правил, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьохсот відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 57 749, 22 грн.

Заявник посилається на те, що вказану постанову винесено з порушенням вимог ст. 526 ч.4 МК України, оскільки розгляд справи проведено за його відсутності.

Вважає обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України наявність в діях правопорушника вини у формі прямого умислу та особливої мети. Доказів, які б вказували на те, що він навмисно надав неправдиві відомості з метою зменшення розміру податків і зборів не виявлено.

Крім того, позивач вказав, що докази на які посилається відповідач у постанові є неналежними, оскільки не мають належного перекладу.

В ході судового засідання позивач надав додаткові письмові пояснення в яких зазначив, що в його діях відсутній склад правопорушення та просив скасувати оскаржувану постанову Запорізької митниці ДФС.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення, згідно яких вважає доводи позивача безпідставними, у зв'язку з чим просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, згідно якого КАС України викладено в новій редакції.

Згідно п. п. 10 п. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.5 КАС України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законодавством встановлено, що адміністративне стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України. Дана норма кореспондується із нормами ст. 62 Конституції, відповідно до ч. 3 якої обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 485 Митного кодексу України передбачає відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

З постанови в справі про порушення митних правил вбачається, що 14.11.2016р. Запорізькою митницею ДФС отримано лист Департаменту боротьби з митними правопорушеннями ДФС від 07.11.2016р. за № 35656/7/99-99-20-03-17 із відповіддю митних органів Федеративної Республіки Німеччина на запит про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки законності ввезення на митну територію України транспортного засобу «AUDI Q5», кузов НОМЕР_1.

За результатами опрацювання документів, наданих митними органами Федеративної Республіки Німеччина, а також наявної в Запорізькій митниці ДФС інформації щодо митного оформлення транспортного засобу «AUDI Q5», кузов № НОМЕР_1, встановлено наступне.

28.12.2015 року ОСОБА_1 на митному посту «Запоріжжя - центральний» Запорізької митниці ДФС до митного оформлення було подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ №112050000/2015/023951 (Імпорт, випуск для вільного обігу) на товар: «Легковий автомобіль, марка AUDI, модель 05, клас-позашляховик, ідент. номер (YIN) НОМЕР_1, тип двигуна дизель, потужність двигуна 125kW, робочий об'єм циліндрів 1968 куб.см., знаряджена маса 1895 кг, повна маса 2430 кг, календарний рік випуску 2011р. був у використанні».

З метою здійснення митного оформлення, ОСОБА_1 було подано наступні документи: довіреність НАС 592854 від 19.12.2015, рахунок № 104/2015 від 21.12.2015 (на суму 11000 евро, виданий компанією Autohandel Tomas Brandt (BirkenWeg, 29/2, 84513 Toging am Inn) на ім'я ОСОБА_4 (АДРЕСА_1), сертифікат відповідності, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2/.

Відповідно до графи 12 вказаної МД, заявлена митна вартість товарів становить 278614,67 грн.

Сума митних платежів, яка підлягає сплаті відповідно до графи 47 вказаної МД становить 220899,81 грн. (мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на митну територію України фізичними особами - 27861,47 грн.; акциз на транспортний засіб для фізизних осіб - 95855,20 грн.; додатковий імпортний збір на товари, що ввозяться на митну територію України фізичними особами - 13930,73 грн.: ГШВ - 83252,41 грн.)

Однак, відповідно до листа митних органів Федеративної Республіки Німеччина від 10.10.2016 року, компанія Autohandel Tomas Brandt діяльність на території Федеративної Республіки Німеччина не провадила та в податкових органах зареєстрованою не значиться.

За результатами проведеної перевірки митними органами Федеративної Республіки Німеччина було встановлено, що продавцем транспортного засобу «AUDI 05», реєстраційний номер (НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_1 була фірма Kfz-Mrozek (Isarstr.4 F 83026 Rosenheim), а покупцем - ОСОБА_4.

Відповідно до документів, наданих митними органами Федеративної Республіки Німеччина, вартість транспортного засобу «AUDI 05», реєстраційний номер НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_1, складає 13000, 00 Євро.

Відомості щодо вартості товару містяться в наданих митними органами Федеративної Республіки Німеччина рахунку (інвойсі) від 21.12.2015 № 155/15, який видано Kfz-Mrozek (Isarstr.4 F 83026 Rosenheim) на ім'я ОСОБА_4 (АДРЕСА_1) та експортній декларації MRN 15DE35E0.

У разі здійснення митного оформлення товару «Легковий автомобіль марки AUDI, модель Q5, ідент. номер (YIN) НОМЕР_1, тип двигуна дизель, потужність двигуна 125kW, робочий об'єм циліндрів 1968 куб.см, знаряджена маса 1895 кг, повна маса 2430 кг, календарний рік випуску 2011» за митною декларацією від 28.12.2015 № 112050000/2015/023951 за рахунком від 21.12.2015 № 155/15, виданим Kfz-Mrozek на ім'я ОСОБА_4, митна вартість товару склала би 329271,88 грн (згідно зі службовою запискою управління адміністрування митних платежів Запорізької митниці ДФС від 16.11.2016 №08-70-19-22/1690-ЕГР.

Сума митних платежів, яка підлягає сплаті у разі здійснення митного оформлення товару «Легковий автомобіль марки AUDI, модель Q5, ідент. номер (VIN) НОМЕР_1, тип двигуна дизель, потужність двигуна 125kW, робочий об'єм циліндрів 1968 куб.см, знаряджена маса 1895 кг, повна маса 2430 кг, календарний рік випуску 2011» за митною декларацією від 28,12.2015 №112050000/2015/023951 за рахунком від 21.12.2015 № 155/15 (виданим Kfz-Mrozek на ім'я ОСОБА_4) становить 240149,55 грн. (мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на митну територію України фізичними особами - 32927Л9 грн.; акциз на транспортний засіб для фізосіб - 95855,20 грн.; додатковий імпортний збір на товари, що ввозяться на митну територію України фізичними особами - 16463,59 грн.; ПДВ - 94903,57 грн.).

Сума несплачених митних платежів за митне оформлення товару «Легковий автомобіль марки AUDI, модель Q5, ідент. номер ГУПчР) НОМЕР_1. тип двигуна дизель, потужність двигуна 125kW, робочий об'єм циліндрів 1968 куб.см, знаряджена маса 1895 кг, повна маса 2430 кг, календарний рік випуску 2011» за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 28.12.2015 №112050000/2015/023951 становить 19249,74 грн.

Таким чином, гр. ОСОБА_1 було заявлено в митній декларації типу ІМ40ДЕ №112050000/2015/023951 (Імпорт, випуск для вільного обігу) неправдиві відомості з метою звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Постанова в справі про порушення митних правил від 28.03.2017 року за № 0316/11200/16 прийнята на підставі: листа митних органів ФРН від 10.10.2016р. ; рапорту митних органів Федеративної Республіки Німеччина про встановлення обставин щодо фірми Michael Mrozek від 26.07.2016р.; експортної декларація MRN 15DE35E0; рахунку (інвойс) від 21.12.2015р. № 155/15, який видано Kfz-Mrozek на ім'я ОСОБА_4.

Втім, переклад листа митних органів Федеративної Республіки Німеччина від 10.10.2016 року не містить відомостей про особу, якою було зроблено переклад, час здійснення перекладу, не надано відомостей про перекладача та його повноважень на здійснення перекладу у відповідності до норм чинного законодавства, переклад не завірений належним чином

Переклад рапорту про встановлення обставин щодо фірми Michael Mrozek від 26.07.2016 року містить наприкінці тексту примітку: «неофіційний переклад ОСОБА_5.» та його підпис. Експортна декларація MRN 15DE35E0 та рахунок від 21.12.2015р. № 155/15, який видано Kfz-Mrozek на ім'я ОСОБА_4 взагалі не мають перекладу та знаходяться в матеріалах справи в оригінальному тексті на німецькій мові.

Враховуючи зазначене, суд не може прийняти даний переклад як належний доказ у справі, оскільки неможливо пересвідчитись в тому, що це саме ті документи на які посилається Запорізька митниця як на доказ неправдивих даних щодо продавця транспортного засобу та розбіжностей між вартістю цього транспортного засобу.

Згідно із ст. 495 Митного кодексу України доказами в справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:

1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;

2) поясненнями свідків;

3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;

4) висновком експерта;

5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Таким чином, на час прийняття відповідачем оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил від 28.03.2017р. за № 0316/11200/16 були відсутні належні та допустимі докази вини позивача.

До того ж, згідно ч. 3 ст. 53 МК України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи. Під час розмитнення позивачем товару митним органом не витребовувалися додаткові документи для перевірки митної вартості, а також не зазначено підстав для направляння відповідних запитів до ФРН, як і не подано доказів наявності обставин, які слугують підставами для такого витребування. В протоколі про порушення митних правил № 0316/11200/16 від 25.11.2017р. та у самій Постанові Постанови в справі про порушення митних правил від 28.03.2017р. за № 0316/11200/16 не зазначено жодних підстав надіслання вказаного запиту, як це передбачено п. 1 Порядку направлення запитів Державної митної служби України до митних служб іноземних держав або їх інформування, затвердженого Наказом Державної митної служби України № 639 від 06.07.2005 року.

Статтею 49 МКУ встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Позивачем були сплачені грошові кошти за товар відповідно до ціни, зазначеної в інвойсі № 104/215 від 21.12.2015р. (на суму 11000 євро, виданий компанією Autohandel Tomas Brandt), оскільки при розмитненні придбаного товару у Запорізької митниці не виникало сумнівів щодо зазначеної ціни товару.

Суд також приймає до уваги доводи позивача стосовно порушення відповідачем ч.4 ст. 526 Митного кодексу України. Відповідно до ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

28.03.2017р. до Запорізької митниці ДФС України надійшло письмове клопотання гр. ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи, яке було зареєстроване у канцелярії Запорізької митниці за № 73/12-26 від 28.03.2017р., а отже справа не могла бути розглянута в силу закону, а оскаржувана постанова винесена в порушення вимог ст. 526 МК України.

Суд не приймає до уваги заперечення та докази відповідача в цій частині з огляду на наступне. Відповідно до ч.9 ст. 79 КАСУ копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Згідно із ст. 94 КАСУ письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Статтею 485 МК України передбачена наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинене тільки з умисною формою вини.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Оскаржувана постанова та матеріали адміністративної справи не містять доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 навмисно (усвідомлював протиправний характер своїх дій, передбачав наслідки, бажав їх настання) надав неправдиві відомості з метою зменшення розміру податків і зборів не виявлено. Немає таких доказів й у матеріалах адміністративної справи.

Обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України є наявність в діях правопорушника вини у формі прямого умислу та особливої мети.

Матеріалами справи встановлено, що 19.12.2015р. від імені ОСОБА_4 була оформлена та нотаріально посвідчена довіреність на ім'я ОСОБА_1 на придбання, перевезення та постановку на облік будь-якого транспортного засобу. Даною довіреністю ОСОБА_1 було надано право здійснювати від імені Довірителя необхідні платежі у тому числі сплачувати митні збори. Зазначена довіреність від 19.12.2015р. була видана на підставі договору доручення укладеного в усній формі.

Відповідно до ст.1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Зазначені обставини унеможливлюють в діях ОСОБА_1 склад правопорушення передбаченого ст. 485 МК України.

За таких підстав суд вважає, що адміністративний позов про скасування постанови Запорізької митниці ДФС в справі про порушення митних правил від 09.09.2016 року № 0156/11200/16 підлягає задоволенню повністю.

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Запорізької митниці ДФС в справі про порушення митних правил від 28 березня 2017р. за № 0316/11200/16 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 57 749,22 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Добрєв М. В.