Справа № 819/1003/18
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

Справа № 819/1003/18

12 червня 2018 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Баранюк А.З., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Тернопільської міської ради укладати додаткові угоди до договорів оренди землі ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язати вчинити певні дї,

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2018 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Тернопільської міської ради укладати додаткові угоди до договорів оренди землі ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язати укласти додаткову угоду до договору оренди землі від 31.07.2009 року, якою зафіксувати факт поновлення договору оренди землі без змін.

Позовна заява обґрунтована тим, що 31.03.2014 року позивач з метою повідомити орендодавця про її намір продовжити орендні відносини, відповідно до договору оренди землі від 31 липня 2009 року, помилково подала заяву до Тернопільської міської ради через "Єдиний дозвільний центр" не про поновлення договору оренди землі, а про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Рішенням Тернопільської міської ради №6/53/152 від 28.11.2014 року "Про відмову в наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0250 га за адресою вул.Протасевича ФОП ОСОБА_1П." відмовлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0250 га (кадастровий номер :08:014:0024) за адресою вул.Протасевича; припинено право користування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 земельною ділянкою площею 0,0250 га за адресою вул.Протасевича; зобов'язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 в 20-ти денний термін з дня прийняття рішення повернути, зазначену п.2 земельну ділянку. За таких обставин позивач звернулася в господарський суд Тернопільської області з позовом до Тернопільської міської ради про визнання договору оренди земельної ділянки від 31.07.2009 року таким, що є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах та зобов'язати керівника Тернопільської міської ради в місячний строк в обов'язковому порядку укласти та підписати з суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_3 додаткову угоду до договору оренди землі від 31.07.2009 року на той самий строк та на тих самих умовах. Рішенням господарського суду Тернопільської області від 25 березня 2016 року у справі №921/102/15-г/7 в задоволенні позову відмовлено. Вподальшому позивач звернулася до господарського суду Тернопільської області із позовом до Тернопільської міської ради про визнання договору оренди землі від 31.07.2009 року укладеним. Рішенням господарського суду Тернопільської області від 27 вересня 2016 року у справі №921/414/16-г/4 в задоволенні позову відмовлено. До того ж, позивач звернулася до господарського суду Тернопільської області із позовом до Тернопільської міської ради про визнання поновленим терміну дії договору оренди землі від 31.07.2009 року на той самий строк та на тих самих умовах. Рішенням господарського суду Тернопільської області в задоволенні позову відмовлено. 24.11.2017 року позивачкою було підготовлено та подано до Тернопільської міської ради звернення з пропозицією укласти додаткову угоду та текст додаткової угоди для фіксування факту поновленні договору оренди землі, на що отримала відмову заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів влади ОСОБА_2. 12.12.2017 року позивач звернулася до Тернопільської міської ради з письмовою пропозицією скасувати рішення тернопільської міської ради від 28.11.2014 року №6/53/153 на яку 07.01.2018 року поштовим листом отримала повідомлення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 05.01.2018 року № 69/08, за підписом ОСОБА_2, яким позивачці було відмовлено в розгляді земельного питання щодо скасування відповідного рішення. Відтак, позивачка вважає, що порушено її право на укладення додаткової угоди до договору оренди землі, що і стало причиною звернення із відповідним позовом до суду.

У відповідності до пункту 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що даний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства і відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України у відкритті провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна із сторін здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна із сторін є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Частиною 3 ст. 19 КАС України передбачено, що адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Разом з тим при визначенні юрисдикційності спору суд повинен враховувати зміст (суть) спірних правовідносин. При вирішенні питання щодо компетенції суду слід врахувати критерій суб'єктного складу спірних правовідносин, одним з яких є участь суб'єкта владних повноважень, визначити характер правовідносин, із яких виник спір, і кінцеву мету пред'явлення позову.

Як вбачається з позовної заяви, спір між сторонами виник з приводу поновлення договору оренди землі від 31 липня 2009 року про строкове платне користування земельною ділянкою несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови у м.Тернополі по вул.Протасевича, загальною площею 250,00 кв.м, укладеного між Тернопільською міською радою та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1, шляхом укладення додаткової угоди до даного договору.

Враховуючи зміст позовної заяви, суб'єктний склад сторін та характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що у даному випадку наявний спір, що виникає з договірних відносин, які підлягають врегулюванню на підставі норм Господарського кодексу України, в порядку господарського судочинства.

Так, відповідно до статті 2 Господарського кодексу України учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 Господарського кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у звязку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобовязання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

За таких обставин позов не відповідає нормативному визначенню адміністративної справи та спрямований на захист прав у сфері господарсько - правових, а не публічно-правових відносинах, що виключає можливість його розгляду та вирішення в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 р. у справі Zand v. Austria вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з &?л;…&? ; питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів &?й;…&?і;". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи суб`єктний склад сторін, зміст заявлених позивачем вимог та предмет, з огляду на той факт, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження в адміністративній справі слід відмовити.

При цьому, на виконання положень частини 6 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд роз'яснює позивачу, що даний спір відноситься до юрисдикції місцевого господарського суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 170, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкриті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Уповноважена особа Тернопільської міської ради укладати додаткові угоди до договорів оренди землі ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною.

Копія ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Баранюк А.З.

Копія вірна

Суддя Баранюк А.З.