Справа № 808/3889/13-а(СН/808/25/17)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 рокусправа № 808/3889/13-а
(суддя Калашник Ю.В. м. Запоріжжя)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді-доповідача ОСОБА_1

судді: Іванов С.М. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою Запорізької митниці ДФС на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2018 року у справі №808/3889/13-а за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Енергетичні Технології» до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Енергетичні Технології» 12 квітня 2013 року звернулось до суду з позовом до Запорізької митниці ДФС, згідно з яким, просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування позивачеві суми грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій) в акті перевірки від 14.03.2013 №н/0018/13/112000006/НОМЕР_1;

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення відповідача форми «Р» від 03.04.2013 № 50, яким визначено суму податкового зобовязання за платежем ввізне мито в сумі 1601774,87 грн., у тому числі за основним платежем 1067849,91 грн., за штрафними санкціями 533924,96 грн., від 03.04.2013 №51, яким визначено суму податкового зобовязання за платежем акцизний податок в сумі 8283144,17 грн., у тому числі за основним платежем 5522096,11 грн., за штрафними санкціями 2761048,06 грн., від 03.04.2013 № 52, яким визначено суму податкового зобовязання за платежем податок на додану вартість в сумі 1976983,83 грн., у тому числі за основним платежем 1317989,22 грн., за штрафними санкціями 658994,61 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вказані податкові повідомлення повинні бути скасовані, оскільки висновки відповідача, щодо порушення позивачем вимог Основних правил інтерпретації класифікації товарів, викладені у акті № н/0018/13/112000006/НОМЕР_1 від 14.03.2013 року (далі - акт перевірки) на підставі якого було прийнято оскаржені рішення є безпідставними та необґрунтованими.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 07.06.2013 позов задоволено частково, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення форми "Р" Запорізької митниці від 03.04.2013 № 50, від 03.04.2013 № 51, від 03.04.2013 № 52.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2014 постанову Запорізького окружного адміністративного суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08.11.2017 постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07.06.2013 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2014 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15.02.2018 позов задоволено частково, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення форми "Р" Запорізької митниці від 03.04.2013 № 50, від 03.04.2013 № 51, від 03.04.2013 № 52.

У задоволені позову в іншій частині відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що відповідачем не доведена правомірність оскаржуваних податкових повідомлень.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволених вимог та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає про безпідставність висновку суду про відсутність у відповідача правових підстав для проведення перевірки позивача після закінчення митного оформлення товару.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач зазначаючи про її необґрунтованість, просить у задоволені скарги відмовити, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення представника позивача яка заперечувала щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивачем укладено зовнішньоекономічний Договір №1011-0103/ESK від 01.03.2011 з товариством з обмеженою відповідальністю «ЕнергіяСтройКомплект» (Російська Федерація) (далі договір) (т. 1 а.с. 34-44).

Відповідно до вказаного договору та додаткових угод до нього у період з 07.12.2011 по 31.10.2012 позивачем згідно з митними деклараціями:

№112000009/2011/014474 від 07.12.2011; №112000009/2012/000022 від 04.01.2012; №112000009/2012/000057 від 05.01.2012; №112000009/2012/000078 від 06.01.2012; №112000009/2012/000128 від 11.01.2012; №112050000/2012/002226 від 15.02.2012; №112050000/2012/002387 від 16.02.2012; №112050000/2012/006579 від 02.04.2012; №12050000/2012/006580 від 02.04.2012; №112050000/2012/007309 від 09.04.2012; №112050000/2012/007966 від 17.04.2012; №112050000/2012/009681 від 07.05.2012; №112050000/2012/011140 від 23.05.2012; №112050000/2012/012196 від 01.06.2012; №112050000/2012/013123 від 13.06.2012; №112050000/2012/013633 від 19.06.2012; №112050000/2012/014314 від 26.06.2012; №112050000/2012/017447 від 02.08.2012

імпортований товар «абсорбент очищений» за кодом Українського класифікатору товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД) НОМЕР_2 групи 38 «Різноманітна хімічна продукція» виробництва ЗАТ «Урусінський хімічний завод» (далі - товар) (т.1 а.с. 45 - 63).

Зазначені митні декларації були прийняті Запорізькою митницею за кодом товарної підкатегорії НОМЕР_2 УКТЗЕД зі ставкою мита 0%. Зауважень з боку Запорізької митниці щодо класифікації товару чи їх митної вартості декларантом не було отримано, всі передбачені платежі до бюджету сплачено, товар випущено у вільний обіг.

На виконання наказу Запорізької митниці від 02.01.2013 № 3 (т. 3 а.с. 13), відповідачем проведена документальна невиїзна перевірка дотримання позивачем вимог законодавства України з питань державної митної справи на предмет правильності класифікації товару «абсорбент очищений» за кодом НОМЕР_2 згідно з УКТ ЗЕД за період з 07.12.2011 по 31.10.2012, результати якої оформлено актом від 14.03.2013 № н/0018/13/112000006/НОМЕР_1 (т.1 а.с.64-70).

Перевіркою встановлено, що при митному оформлені товару «абсорбент очищений» за кодом НОМЕР_2 згідно з УКТ ЗЕД за період з 07.12.2011 по 31.10.2012 декларантами ТОВ «В-Бест» та ТОВ «Торговий дім «Енергетичні технології» порушено вимоги Основних правил інтерпретації класифікації товарів, зокрема №1 та № 6, Приміток до Групи 27 УКТЗЕД, затверджених Законом України «Про Митний тариф України» від 05 квітня 2001 року №2371-111 (із змінами та доповненнями) та Пояснень до товарних позицій 3814 та 2710 УКТЗЕД, затверджених наказом Держмитслужби від 30.12.2010 №1561, чинного на час митного оформлення, що призвело до заниження податкового зобовязання на загальну суму 7907935,24 грн., який підлягає перерахуванню до Державного бюджету України, з них: ввізне мито (вид 021) у сумі 1067849,91 грн.; акцизний податок (вид 089) у сумі 5522096,11 грн.; ПДВ (вид 028) у сумі 1317989,22 грн.

Позивач не погодившись із висновками акта перевірки надав відповідачу заперечення від 22.03.2013 №22/03/13-05 (т. 1 а.с.78 - 81). Листом № 07-04-18-24/2502 від 29.03.2013 відповідач повідомив позивача, що класифікація товару здійснено вірно, а проведена перевірка та її висновки є правомірними (т.1 а.с. 82 - 84).

За результатами проведеної перевірки та на підставі акта перевірки Запорізькою митницею прийнято податкові повідомлення форми «Р»: № 50 від 03.04.2013, яким визначено суму податкового зобовязання за платежем ввізне мито в розмірі 1601774,87 грн., у тому числі за основним платежем 1067849,91 грн., штраф 533924,96 грн. (т.1 а.с.87); № 51 від 03.04.2013, яким визначено суму податкового зобовязання за платежем акцизний податок в сумі 8283144,17 грн., в тому числі за основним платежем 5522096,11 грн., штраф 2761048,06 грн. (т. 1 а.с.86); № 52 від 03.04.2013, яким визначено суму податкового зобовязання за платежем податок на додану вартість в сумі 1976983,83 грн., у тому числі: за основним платежем 1317989,22 грн., штраф 658994,61 грн. (т.1 а.с.85).

Правомірність та обґрунтованість вказаних податкових повідомлень відповідача є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірні рішення відповідача прийнято не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України та митним законодавством України.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, виходить з наступного.

Згідно з частиною 3 ст. 345 Митного кодексу України 2012 року встановлено, що митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи в тому числі щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Часиною 2 ст. 351 Митного кодексу України 2012 року, встановлено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від субєктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів або надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про не підтвердження автентичності поданих митному органові документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю субєктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

При цьому, суд першої інстанції вірно встановив, що відповідач посилаючись на першу підставу, передбачену ч. 2 ст. 351 Митного кодексу України 2012 року, як на підставу проведення перевірки не надав суду доказів того, що ним до початку перевірки було виявлено такі ознаки та виявлення них стало підставою для проведення документальної невиїзної перевірки позивача.

В матеріалах справи міститься наказ від 02.01.2013 №3 про проведення документальної невиїзної перевірки, який виданий на виконання листа Департаменту митного аудиту, аналізу та управління ризиками Державної митної служби України від 29.12.2012 №27/1.2-673-ЕП в якому зазначається, що Запорізькою митницею проведено невиїзну документальну перевірку позивача (наказ митниці від 10.12.2012 №762) на предмет правильності класифікації товару «абсорбент очищений» за кодом УКТЗЕД НОМЕР_2, оформленого за МД №112050000/2012/025236 від 09.11.2012 року, за результатами якої встановлено, що вказаний товар відноситься до товарної під категорії НОМЕР_3 УКТЗЕЗ, що призвело до заниження податкового зобовязання та вказується про необхідність відповідачу розпочати проведення перевірки позивача на предмет правильності класифікації товару «абсорбент очищений», який було класифіковано за кодом УКТЗЕД НОМЕР_2 в період з 07.12.2011 року по 31.10.2012 року з метою здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати митних платежів, які відповідно до законодавства, справляються при ввезенні (пересиланні) товарів і предметів на митну територію України, вивезені(пересиланні) товарів за межі митної території України (т. 3 а.с. 12,13).

З урахуванням того, що Запорізькою митницею проведено невиїзну документальну перевірку позивача (наказ митниці від 10.12.2012 №762) на предмет правильності класифікації товару «абсорбент очищений» за кодом УКТЗЕД НОМЕР_2, оформленого за МД №112050000/2012/025236 від 09.11.2012 та за результатами якої встановлено, що вказаний товар відноситься до товарної під категорії НОМЕР_3 УКТЗЕЗ, що призвело до заниження податкового зобовязання (т. 3 а.с. 12,13).

Проте, як правильно зазначив суд першої інстанції, вказаний лист надійшов відповідачу від Департаменту митного аудиту, аналізу та управління ризиками Державної митної служби України, тоді як статтею 351 Митного кодексу України 2012 року встановлено, що такі докази мають бути отримані від субєктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів або надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про не підтвердження автентичності поданих митному органові документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю субєктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України, як вказано у зазначеному вище листі Департаменту. Проте, сумніви щодо правильності визначення коду товару за УКТЗЕД виникли внаслідок проведення іншої перевірки щодо іншої поставки товару.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, відносно того, що лист Департаменту митного аудиту, аналізу та управління ризиками Державної митної служби України не може бути доказом наявності ознак порушень законодавства України з питань державної митної справи, у розумінні приписів ст. 351 Митного кодексу України 2012 року.

Разом з цим, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про безпідставність, покладення в основу акта перевірки та висновку про класифікацію товару «абсорбент очищений» в товарній підкатегорії 0 УКТ ЗЕД митним органом висновку митного експерта №1-0907/12 від 30.07.2012 Федеральної служби Російської федерації Центрального митного управління Експертно-криміналістичного митного управління м. Уфа, який було надано листом від 14.02.2013 № 01-06-16/1779 Приволжським митним управлінням (Російська Федерація) (т.2 а.с.19, 29-34). Оскільки, з копії супровідного листа від 14.02.2013 № 01-06-16/1779 (т.2 а.с.19) вбачається, що висновок митного експерта №1-0907/12 від 30.07.2012 надійшов до Запорізької митниці 04.03.2013 (що вбачається з відбитку штампа вхідної кореспонденції на супровідному листі). Натомість перевірка позивача була призначена ще 02.01.2013 наказом № 3 (т.3 а.с.13).

Водночас, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач не мав правових підстав для проведення перевірки позивача після закінчення митного оформлення товару, а відповідно і для донарахування податкових зобовязань оскаржуваними рішеннями.

Разом з цим, суд першої інстанції обґрунтовано врахував також те, що позивачем до матеріалів справи надано докази на підтвердження коду товару «абсорбент очищений» - НОМЕР_2, а зокрема: експертне заключення Запорізької торгово-промислової палати (т.1 а.с.127-128), паспорти якості на товар, технічні умови на товар, висновки досліджень ДП «Українського науково-дослідного інституту нафтопереробної промисловості «Масма», висновки Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи від 05.11.2012, від 20.02.2013, протоколи випробувань лабораторії ТОВ «НДЛЕН «Ойлцентр» на кожну партію товару, докази реалізації позивачем товару «абсорбент очищений» (т.1 а.с.151-207, т.2 а.с.37-40, 52-200, т.3, а.с.1-2).

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим відповідач зазначеного обовязку не виконав.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС - залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2018 року у справі №808/3889/13-а без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до статей 328, 329 КАС України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 7 червня 2018 року.

Повне судове рішення складено 8 червня 2018 року.

Головуючий В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко