Справа № 808/1508/17
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2018 року справа № 808/1508/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача: Шальєвої В.А.,

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28.11.2017 р. (суддя Прудивус О.В.) в справі № 808/1508/17 за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр», про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр», про визнання протиправним та скасування рішення щодо визнання нікчемним переказу коштів (транзакції), здійсненого 19.05.2016 р. ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на його поточний рахунок № НОМЕР_2 в сумі 579,24 грн. з призначенням платежу - оплата процентів по договору № 980-015-000174321 від 12.01.2016 р. та 19.05.2016 р. ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на його поточний рахунок № НОМЕР_1 в сумі 200000 грн. з призначенням платежу - повернення коштів згідно з договором № 980-015-000174321 від 12.01.2016 р.; зобов'язання надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати відшкодування в розмірі 200000 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позивачу, які були переказані 19.05.2016 р. ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на поточний рахунок № НОМЕР_1 в сумі 200000 грн. з призначенням платежу - повернення коштів згідно з договором № 980-015-000174321 від 12.01.2016 р.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 28.11.2017 р. позов задоволено, визнано протиправним та скасоване рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» щодо визнання переказу коштів (транзакції) ОСОБА_2 нікчемним, а саме транзакції, здійснені 19.05.2016 на поточний рахунок НОМЕР_2 у сумі 579,24 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору від 12.01.2016 № 980-015-000174321» та 19.05.2016 на поточний рахунок НОМЕР_1 у сумі 200 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором від 12.01.2016 № 980-015-000174321; зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати відшкодування у розмірі 200 000,00 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які були переказані 19.05.2016 на поточний рахунок ОСОБА_2 НОМЕР_1 у сумі 200 000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором від 12.01.2016 № 980-015-000174321.

В апеляційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» просить скасувати постанову, постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт вказує, що підставою для визнання правочину нікчемним є укладання позивачем договору позики з ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр», а не договору банківського вкладу, кошти за договором залучались саме ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр», а не банком. Крім того, судом першої інстанції не враховано наявність судових рішень, які набрали законної сили та якими встановлено, що проведення операцій від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» за рахунок коштів, відображених на їх рахунках внаслідок проведення операцій, та коштів, що обліковуються на поточних рахунках, щодо перерахування на поточні рахунки 14673 фізичних осіб, відкритих в ПАТ «Банк Михайлівський», коштів на загальну суму 1642 млн. грн. з призначенням платежу «повернення коштів згідно з договором», «оплата процентів по договору» призвело до фактичного зменшення зобов'язань ПАТ «Банк Михайлівський» перед юридичними особами та збільшення зобов'язань перед фізичними особами, які мають в банку поточні рахунки; встановлення фактичного не перерахування коштів, а здійснення тільки проводок у балансі.

Учасники справи до судового засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, у зв'язку з чим відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 09.09.2015 між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» № 980-015-00001769, відповідно до умов якого ПАТ «Банк Михайлівський» по ініціативі позивача відкриває останньому поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні для зберігання грошей позивача і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства, умов цього договору та розпоряджень позивача, а позивач зобов'язується оплачувати послуги ПАТ «Банк Михайлівський».

12.01.2016 позивач уклав з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» договір № 980-015-000174321, згідно з яким позивач передає ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» у власність грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн. на строк 182 дні, а ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» зобов'язується повернути кошти позивачу та виплатити проценти у порядку та на умовах, встановлених цим договором (а.с. 15).

Укладеним між сторонами договором про внесення змін від 09.03.2016 № б/н до договору від 12.01.2016 № 980-015-000174321 збільшено суму коштів, що передається позивачем у власність ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», до 200 000,00 грн.

Позивач на виконання умов договору від 12.01.2016 № 980-015-000174321 та договору про внесення змін від 09.03.2016 № б/н перерахував ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» кошти у розмірі 200 000,00 грн., що підтверджується довідкою про стан рахунку від 21.09.2016 № ЗГ1(К)/18228.

19.05.2016 ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» достроково повернув позивачу на рахунок № НОМЕР_2 грошові кошти у загальному розмірі 200 000,00 грн., з яких: 1) 200 000,00 грн. повернення коштів згідно з договором від 12.01.2016 № 980-015-000174321 та договором про внесення змін від 09.03.2016 № б/н; 2) 579,24 грн. оплата процентів по договору від 12.01.2016 № 980-015-000174321», що підтверджується довідкою про стан рахунку від 21.09.2016 № ЗГ1(К)/18228.

На підставі рішення Національного банку України від 23 травня 2016 року за № 4/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 23 травня 2016 року №812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

01.06.2016 тимчасовою адміністрацією ПАТ «Банк Михайлівський» проведено перевірку правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними. За результатами перевірки комісія дійшла висновку, що всі правочини (транзакції) з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» по перерахунку коштів на рахунки 12160 фізичних осіб (у тому числі позивачу) у сумі 1 298 015 973,74 грн. є нікчемними, про що склала акт від 01.06.2016 № 2 «Про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності».

Наказом відповідача від 01.06.2016 № 42/2 «Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними» затверджено результати проведеної перевірки та, як наслідок, застосовано наслідки нікчемності правочинів (транзакції) з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» по перерахуванню коштів на рахунки 12160 фізичних осіб (у тому числі позивачу) у сумі 1 298 015 973,74 грн.

13 червня 2016 року виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 991, відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» з 23 червня 2016 року до 22 липня 2016 року включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12 липня 2016 року № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 12 липня 2016 року №1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації з 13 липня 2016 року до 12 липня 2018 року включно.

Рішенням № 1702 від 1 вересня 2016 року виконавча дирекція Фонду змінила Уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», на Волкова О.Ю. з 5 вересня 2016 року.

З метою отримання свого вкладу позивач 22.08.2016 надіслав відповідачу лист про включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок третіх осіб.

Листом від 21.09.2016 № ЗГ1 (К)/17380 відповідач повідомив позивачу, що переказ коштів (транзакція), здійснений ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунок позивача, є нікчемним. З огляду на це, позивача не включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В якості додатка до листа від 21.09.2016 № ЗГ1 (К)/17380 надано повідомлення про нікчемність правочину від 21.09.2016 № ЗГ1(К)/17381/1.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з неправомірності визнання відповідачем нікчемними правочинів, недоведеності наявності правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Суд вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами визначається Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 р. № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI), яким також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI в редакції, що діє на час виникнення спірних правовідносин (з 01.07.2016 р.), Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

За приписами статті 27 Закону № 4452-VI в редакції, що діє на час виникнення спірних правовідносин (з 01.07.2016 р.), уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України".

Інформація про вкладника в переліку рахунків вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Порядок та черговість відшкодування коштів за вкладами Фондом гарантування вкладів фізичних осіб визначається Положенням

про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 р. № 14, зареєстрованим 07.09.2012 р. за № 1548/21860, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок), відповідно до п. 5 розділу II «Діяльність неплатоспроможного банку та уповноваженої особи Фонду із визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами» Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку такі переліки:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення;

3) переліки: рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку; осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане; рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону.

Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

За положеннями пунктів 1-4 розділу ІІІ «Порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами» вказаного Порядку Фонд завантажує поданий уповноваженою особою Фонду Перелік до програмно-апаратного комплексу Фонду та здійснює його перевірку в частині:

1) невключення до Переліку інформації про рахунки вкладників, розмір залишку гарантованої суми яких становить менше 10 гривень або більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, незалежно від кількості вкладів в одному банку;

2) невключення до Переліку інформації про рахунки:

вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону;

за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку;

осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане;

вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону;

3) наявності необхідних для проведення ідентифікації реквізитів вкладника;

4) коректності реквізитів вкладника та іншої інформації.

Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення (далі - Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

Загальний реєстр складається на паперових носіях та в електронному вигляді.

Загальний реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується директором-розпорядником або заступником директора- розпорядника та засвідчується відбитком печатки Фонду.

Фонд складає зміни та доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та доповнень до Переліку, прийнятих Фондом.

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Відповідно до статті 38 Закону № 4452-VI Фонд зобов'язаний забезпечити збереження активів та документації банку.

Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Фонд:

1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами;

3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

У разі отримання повідомлення Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину. Такий нікчемний договір не може бути використаний для визначення ринкової ціни.

Судом встановлено, що відомості щодо рахунку позивача не включено до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, а Фондом - до відповідного Загального реєстру. Підставою не включення рахунків позивача до переліку рахунків є те, що правочин порушує публічний порядок та спрямований на незаконне володіння майном держави та є нікчемним.

Суд вважає такий висновок відповідача необґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно зі ст. 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Для застосування санкцій, передбачених ст. 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Судом встановлено, що відповідачем не визначено конкретної підстави нікчемності правочину, що передбачені у ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не наведено підстав для визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між позивачем та ПАТ «Михайлівський», не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави. Крім того, в силу положень ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом, натомість відповідного судового рішення про визнання недійсним договору банківського вкладу (депозиту) та застосування правових наслідків недійсності матеріали справи не містять.

Доводи апелянта про те, що кошти позивача залучені ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» як позика з подальшим повернення їх на рахунок позикодавця, а тому позивач не є вкладником, суд вважає необґрунтованими, оскільки 19.11.2016 р. набрали чинності положення п. 15 Прикінцевих Положень Закону України від 23.02.2012 № 4452-VI, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Відтак, надані позивачем кошти ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» у загальному розмірі 200 000,00 грн. є вкладом, який був повернутий на поточний рахунок позивача із відсотками.

Також є безпідставними доводи апелянта про те, що постанова Національного банку України від № 917/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» є доказом нікчемності переказу коштів (транзакцію), здійсненого ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунок позивача, оскільки відповідно до п. 7.17 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу, якщо банк не забезпечив виконання рішення Національного банку щодо обмеження, зупинення чи припинення окремих видів здійснюваних банком операцій, здійснення яких рішенням Національного банку зупинено, обмежено чи припинено, або не виправив виявлені в його діяльності порушення, не припинив здійснення ризикової діяльності в установлений строк чи в діяльності банку установлено новий факт здійснення ризикової діяльності відповідно до пункту 3.3 глави 3 розділу I цього Положення в установлений строк, або недотримав умов обмеження/зупинення, може прийняти рішення про продовження строку дії заходу впливу у вигляді обмеження або зупинення операцій або застосування до банку інших заходів впливу.

Тобто, негативні наслідки при невиконанні банком рішень НБУ щодо обмеження чи припинення операцій настають саме для такого банку, а не для його клієнтів, тому позивач не може нести відповідальність за дії працівників фінансової установи. Саме по собі отримання ПАТ «Банк Михайлівський» коштів на рахунки згідно з укладеними позивачем договорами не призводить до автоматичного визнання таких переказів нікчемними.

Відтак, суд погоджує висновок суду першої інстанції про протиправність рішення про визнання нікчемним договору банківського вкладу, а також про наявність правових підстав для зобов'язання уповноважену особу надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати відшкодування в розмірі 200000 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позивачу, які були переказані 19.05.2016 р. ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на поточний рахунок № НОМЕР_1 в сумі 200000 грн. з призначенням платежу - повернення коштів згідно з договором № 980-015-000174321 від 12.01.2016 р.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Посилання апелянта на неврахування судом встановлення судових рішень, що набрали законної сили, якими встановлено, що проведення операцій від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» за рахунок коштів, відображених на їх рахунках внаслідок проведення операцій, та коштів, що обліковуються на поточних рахунках, щодо перерахування на поточні рахунки 14673 фізичних осіб, відкритих в ПАТ «Банк Михайлівський», коштів на загальну суму 1642 млн. грн. з призначенням платежу «повернення коштів згідно з договором», «оплата процентів по договору» призвело до фактичного зменшення зобов'язань ПАТ «Банк Михайлівський» перед юридичними особами та збільшення зобов'язань перед фізичними особами, які мають в банку поточні рахунки; встановлення фактичного не перерахування коштів, а здійснення тільки проводок у балансі, колегія суддів вважає безпідставними.

Оскільки позивач на був стороною у справах, на які посилається апелянт, не можуть вважатися обставини, встановлені зазначеними апелянтом судовими рішеннями, такими, що мають преюдиціальне значення в цій справі.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28.11.2017 р. в справі № 808/1508/17 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28.11.2017 р. в справі № 808/1508/17 за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр», про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 11.06.2018 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11.06.2018 р.

Суддя-доповідач: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко