Справа № 825/1976/18
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2018 року Чернігів Справа № 825/1976/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Зайця О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною відмови Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобов`язання Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України призначити пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 18 грудня 2017 року.
Позов мотивовано тим, що позивач є учасником наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а, тому відповідно до статті 55 Закону України ''Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'' має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку. Однак, відповідач необґрунтовано відмовив йому у призначенні пенсії на пільгових умовах, чим порушив його права та законні інтереси.
Ухвалою судді від 08.05.2018 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).
У встановлений ухвалою суду строк представником відповідача надано відзив на позов, в якому він просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та зазначив, що позивач звернувся до Чернігівського ОУПФ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Однак, позивачем не надані належні первинні документи якими б підтверджувалось його перебування та участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
У відзиві на позов відповідач просить провести розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Вирішуючи вказане клопотання по суті, суддя враховує таке.
Частиною 1 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом (частини 2 та 5 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Пунктом 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу (пункт 1 частини шостої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України).
Враховуючи вищенаведене, характер правовідносин, що склались між сторонами, зміст позовних вимог, суд вважає, що в задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін слід відмовити.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов має бути задоволений, враховуючи таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського ОУПФ із заявою про призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України ''Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи''.
Однак, позивачу відмовлено в призначенні вищевказаної пенсії, оскільки відсутні документи, які підтверджують право на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України ''Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'' (а.с.18).
Вважаючи вказану відмову Чернігівського ОУПФ протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Так, дані правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058), Законом України від 28.02.1991 № 796-ХІІ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон № 796), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №22-1 від 25.11.2005 (далі Порядок), в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до статті 10 Закону № 796, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження.
Основним документом, що визначає час виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження, є довідка форми №122 від 09.03.1998, що видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, у складі яких працівник безпосередньо виконував роботи з ліквідації аварії. Інший порядок підтвердження факту участі на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, чинним законодавством на даний час не передбачено.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.
Право на пільгову пенсію із зменшенням пенсійного віку на 5 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» мають учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 кален-дарних днів.
У відповідності до частини третьої статті 65 цього Закону посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та Потерпілий від Чорнобильської катастрофи є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Відповідно до пункту 3 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51, потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою видаються посвідчення синього кольору, серія А. При цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору Перереєстровано і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації. Починаючи з 1 жовтня 1998 року зазначене посвідчення без такого штампу вважається недійсним. Посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і Постраждалий від Чорнобильської катастрофи (категорії 1, 2, З серії А) без відмітки про перереєстрацію, передбачену у абзаці першому пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 4 лютого 1997 року № 135, з тимчасовими вкладками затвердженого цією постановою зразка для осіб, які станом на 1 жовтня 1998 року не отримали відповідної довідки у Державному галузевому архіві Міністерства оборони, вважаються чинними до 1 травня 1999 року.
Згідно із підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, з-поміж інших, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Відповідно до статті 15 Закону № 796 підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до Чернігівського ОУПФ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачем, на підтвердження права на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 5 років, надано копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, довідку від 27.11.2017 № 4/778 про те, що позивач як військовослужбовець в/ч 3419 з 27.06.1986 по 01.09.1986 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і виконував роботу в 30 кілометровій зоні (а.с. 14).
Крім того, у матеріалах справи наявні: грамота, видана позивачу 04.08.1986 командуванням дивізії ім. Дзержинського за зразкове виконання військового обов`язку, сміливість та мужність, виявлені при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ім. В.І.Леніна; почесна Грамота, видана Центральним комітетом ВЛКСМ 19.08.1986 «за самоотверженное выполнение воинского долга при ликвидации аварии на Чернобыльской АЕС»; подяка, оголошена командуванням дивізії ім. Дзержинського 31.08.1986 за зразкове виконання військового обов`язку, сміливість та мужність, виявлені при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ім. В.Г. Леніна, які також свідчать про участь позивачу у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
Враховуючи вищенаведені положення, суд зазначає, що статус позивача як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (категорія 2), яке перереєстроване відповідно до наведених вище вимог Порядку (а.с. 13). Вказаного статусу позивач не позбавлений.
Отже, наявними у справі доказами підтверджується право позивача на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до статті 55 Закону № 796.
Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 14.03.2018 у справі № 607/13338/16-а та від 27.02.2018 у справі № 592/7282/17.
На думку суду, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на те, що позивачем було надано не всі документи, визначені у Порядку, оскільки з огляду на зміст підпункту 5 пункту 2.1 Порядку, в ньому передбачено альтернативний, а не виключний перелік документів, які можуть підтверджувати особливий статус особи і та обставина, що особою надано не всі передбачені у названому пункті документи, не є підставою для відмови у призначенні такій особі пільгової пенсії, якщо обставини, з якими закон пов`язує виникнення такого права, підтверджуються іншими вказаними у цій нормі документами.
Крім того, Верховний Суд України у постановах від 21 листопада 2006 року, 04 вересня 2015 року (справи № 21-1048во06, № 690/23/15-а) висловлював правовий висновок щодо застосування положень статті 55 Закону № 796. Зокрема, вказав, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи. Вимагаючи надання довідок про період роботи (служби) у зоні відчуження, відповідач фактично створює умови для перевірки обставин, які вже встановлені при вирішенні питання щодо надання позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин, суд вважає, що є правові підстави для задоволення вимог позивача.
Щодо моменту з якого необхідно призначити пенсію позивачу, суд зазначає таке.
Згідно вимог частини першої статті 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського ОПУФ із заявою про призначення пенсії за віком 18.12.2017, то і пенсія позивачу має бути призначена з вказаної дати.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що відповідач неправомірно відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону № 796, а тому його позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.
Керуючись статтями 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.
Визнати протиправною відмову Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Зобов`язати Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України (просп. Миру, 44, м. Чернігів,14000, ) призначити пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) відповідно до статті 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 18 грудня 2017 року.
Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 06 червня 2018 року.

Суддя О.В. Заяць