Справа № 227/815/18
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2018 р. Справа№227/815/18

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ОСОБА_2

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій щодо відмови у переведенні на інший вид державної пенсії, щодо невключення в страховий стаж робітників провідних професій (робітників очисного забою) періоду перебування на інвалідності, зобовязання зарахувати в пільговий стаж за Списком № 1, а саме робітник очисного забою, що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», час перебування на інвалідності в період з 12 липня 1999 року по 27 листопада 2017 року, зобовязати повторно розглянути заяву про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

Позивач зазначив, що з 11 травня 2017 року отримує пенсію по інвалідності. 27 листопада 2017 року звернувся до Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. 12 лютого 2018 року відповідачем прийнято рішення № 4688 яким відмовлено в переведенні на інший вид пенсії, через недостатність пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. На момент звернення страховий стаж позивача становить 25 років 6 місяців 1 день, пільговий стаж роботи становить 22 роки 8 місяців 14 днів з необхідних 25 років. У складі пільгового стажу відповідачем врахований стаж на підземних і відкритих гірничих роботах - 2 роки 6 місяців 18 днів, стаж роботи за провідною професією - 1 рік 9 місяців 10 днів, період знаходження на інвалідності у зв'язку з трудовим каліцтвом 18 років 4 місяці 16 днів.

Позивач вважає, що відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» він як працівник провідної професій, зайнятий повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля має право на призначення пільгової пенсії незалежно від віку за умови зайнятості на цих роботах (за цією професією) 20 років. Вважає, що до складу пільгового стажу має бути включений період отримання ним пенсії по інвалідності як період роботи за провідною професією із зайнятістю повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля

Відповідач проти задоволення заявленого позову заперечував, надав до суду відзив на позов із викладеною в ньому незгодою із заявленими позивачем вимогами.

За змістом наданого відзиву відповідно до наданих позивачем документів на день звернення з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, страховий стаж ОСОБА_1 складає 25 років 06 місяців 01 день, стаж роботи в підземних умовах складає 22 роки 08 місяців 14 днів, утому числі: стаж на підземних і відкритих гірничих роботах 2 роки 6 місяців 18 днів, стаж на провідних професіях - 1 рік 9 місяців 10 днів, період знаходження на інвалідності у зв'язку з трудовим каліцтвом 18 років 4 місяці 16 днів.

Отже, на думку відповідача, оскільки необхідною умовою призначення (переведення) пенсії згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є наявність 25 років пільгового стажу, а позивач має лише 22 роки 08 місяців 11 днів, передбачені чинним законодавством підстави для переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відсутні.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні, судове засідання по справі призначено на 14 травня 2018 року. Засідання по справі відкладалося на 29 травня 2018 року, 01 червня 2018 року.

Через неявку представників сторін до судового засідання, призначеного на 1 червня 2018 року справу розглянуто на підставі частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Враховуючи надходження від позивача клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні та неявку представника відповідача, суд на підставі ч. 3 ст. 194 та ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України здійснює розгляд цієї справи у письмовому провадженні.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: 85000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Позивач є пенсіонером, з 12 листопада 1999 року отримує пенсію по інвалідності у зв'язку з нещасним випадком, що стався з ним 6 січня 1999 року.

27 листопада 2017 року позивач надав заяву до Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. За наслідком розгляду наданої заяви відповідачем прийнято рішення № 4688 від 12.02.2018 про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію завком згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у звязку із відсутністю необхідного стажу роботи в підземних умовах 25 років.

В рішенні зазначено, що станом на день звернення страховий стаж позивача складає 25 років 6 місяців 1 день, стаж на підземних роботах (ст. 14-25-шахтарі) становить 2 роки 6 місяців 18 днів, стаж роботи за провідною професією (ст. 14-20 шахтарі) 1 рік 9 місяців 10 днів, період перебування на інвалідності у звязку з трудовим каліцтвом у кількості 18 років 4 місяці 16 років, загальний трудовий стаж складає 25 років 6 місяців 1 день.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058).

Згідно статті 26 Закону України № 1058 по 31 грудня 2017 року особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.

Частиною 3 статті 114 Закону № 1058 передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і пятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Положення аналогічного змісту містяться в статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Частиною 1 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж визначено як період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Застрахованою особою є фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися в установленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Згідно абзацу 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Частиною 3 статті 45 цього Закону передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ОСОБА_3

Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів спір, що виник між сторонами, стосується правомірності прийнятого рішення від 12 лютого 2018 року, яким встановлено відсутність підстав переведення позивача з пенсії за інвалідністю, отриманою у звязку з трудовим каліцтвом, на пенсію за віком.

Згідно записів в трудовій книжці позивача:

в період з 08.01.1990 по 02.02.1990 позивач працював у виробничому обєднані «Добропіллявугілля» учнем гірничим робочим підземним 1 розряду з повним робочим днем в шахті; з 02.02.1990 по 20.06.1991 року позивач працював гірником підземним з повним робочим днем в шахті, в період з 20.06.1991 по 31.01.1992 року учнем гірника очисного вибою, в період з 31.01.1992 року по 20.02.1992 року гірником підземним з повним робочим днем в шахті. В період з 22.04.1997 по 01.10.1997 року працював гірником підземним з повним робочим днем в шахті у виробничому обєднані «Добропіллявугілля». Наведені періоди згідно розрахунку стажу враховані по статті 14, із ознакою про можливість призначення пенсії у разі зайнятості на таких роботах протягом 25 років;

в період з 01.10.1997 року по 11.07.1999 року позивач працював у виробничому обєднанні «Добропіллявугіллія» на посаді гірника0 очисного вибою з повним робочим днем в шахті. Період роботи з 01.10.1997 року по 10.07.1999 року згідно розрахунку стажу врахований відповідачем по статті 14, із ознакою про можливість призначення пенсії у разі зайнятості на таких роботах протягом 20 років, в розрахунку стажу зазначено, що 1 день 11.07.1999 року позивач був зайнятим на роботах, що надають право призначення пенсії у разі зайнятості на таких роботах протягом 25 років;

в розрахунку стажу зазначено, що в період з 12.07.1999 року по 27.11.2017 року позивач отримував пенсію по інвалідності, згідно рішення зазначений період врахований у пільговому стажі.

В ході судового розгляду, з усних пояснень, наданих позивачем, та письмових пояснень, наданих представником позивача, встановлено, що фактично позивач заперечує правомірність визначення відповідачем при вирішенні питання щодо переведення на пенсію за віком з пенсії по інвалідністю необхідність наявності пільгового стажу підземної роботи у розмірі 25 років, а не стажу роботи у провідній професії робітника очисного вибою, що має становити 20 років.

Частина 4 статті 24 Закону України № 1058 містить пряму вказівку на зарахування часу перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

У випадку позивача нещасний випадок відбувся з ним 6 січня 1999 року, в період його зайнятості на провідній професії гірником очисного вибою (по 11.07.1999 року), період роботи позивача з 01.10.1997 до нещасного випадку та після нещасного випадку до дня передуючого дню звільнення 10.07.1999 року врахований відповідачем до стажу роботи у провідній професії, який надає право виходу на пенсію за наявності 20 років зайнятості.

Із врахуванням положень частини 4 статті 24 Закону України № 1058, суд дійшов висновку, що період отримання позивачем пенсії по інвалідності мав враховуватися відповідачем до стажу роботи із шкідливими умовами, а саме до стажу роботи за провідною професією, зайнятість в якій понад 20 років надає право на призначення пенсії незалежно від віку.

Суд вважає, що відображення відповідачем в розрахунку стажу позивача періоду роботи з 11.07.1999 року по 11.07.1999 року у складі стажу роботи на підземних роботах, що надає право на призначення пенсії без врахування віку за умови зайнятості на таких роботах більше ніж 25 років здійснено без врахування відомостей трудової книжки та є таким, що не відповідає приписам чинного законодавства. (арк. спарив 39).

Суд не приймає посилання відповідача на ОСОБА_4 соціального захисту населення № 02/06-07 від 28.01.1997 року та Розяснення ОСОБА_4 соціального забезпечення України № 8 від 20.01.1992 року, оскільки в цих розясненнях йдеться про кратність зарахування відпрацьованого періоду роботи у провідній професії, у разі, якщо такий становить менше 10 років, у стажі підземної роботи, в той час як це питання не є предметом розгляду у межах цієї справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про протиправність включення відповідачем періоду отримання позивачем пенсії по інвалідності у звязку із трудовим каліцтвом з 12.07.1999 року по 27.11.2017 року до пільгового підземного стажу роботи, а не стажу роботи за провідною професією, що є підставою для скасування рішення про відмову у переведенні з одного виду пенсії на інший від 12.02.2018 року № 4688.

Відповідно до п.п. 3, 4, 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій субєкта владних повноважень протиправним та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернення позивача, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

З огляду на вищевикладене, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне вказати, що вплив на права позивача мали не дії відповідача, а безпосередньо рішення про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший, а отже відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України з метою ефективного захисту прав та інтересів ОСОБА_1 суд дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог і визнати протиправним та скасувати рішення Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший.

Первинно заявлені позивачем вимоги, суд вважає такими, що підлягають задоволенню в частині вимог про зобовязання Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву позивача про переведення з одного виду пенсії на інший із врахуванням висновків суду, викладених в зазначеному рішенні, зокрема, зобовязання зарахувати до складу стажу роботи позивача за провідною професією, зайнятість в якій більше 20 років надає право на призначення пенсії без врахування віку періоду отримання позивачем пенсії по інвалідності у звязку із трудовим каліцтвом з 12.07.1999 року по 27.11.2017 року.

Решта заявлених позивачем вимог задоволенню не підлягає через їх необґрунтованість.

Отже, заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн. за квитанцією від 14.03.2018 № 18 (арк. справи 1). Відтак, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог та враховуючи їх немайновий характер, присудженню на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 352,40 грн.

З огляду на викладене вище, на підставі положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Закону Україні «Про пенсійне забезпечення» та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (85000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85000, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Незалежності, буд. 28а, ідентифікаційний код юридичної особи 37755477) про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 4688 від 12.02.2018 щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на інший вид державної пенсії.

Зобовязати Добропільське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком із включенням до складу стажу роботи позивача за провідною професією, зайнятість в якій більше 20 років надає право на призначення пенсії без врахування віку, періоду отримання позивачем пенсії по інвалідності у звязку із трудовим каліцтвом з 12.07.1999 року по 27.11.2017 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення складено та підписано 7 червня 2018 року.

Суддя Михайлик А.С.