Справа № 323/409/18
Суддя: Фісун Н. В.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 323/409/18
Провадження № 2-а/323/21/18
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

07.06.2018 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючої судді Фісун Н.В.

за участі:

секретаря судового засідання Сабліної А.А.

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до заступника начальника Головного Управління ДФС у Запорізькій області ОСОБА_4, ГУДФС у Запорізькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області ОСОБА_4 про скасування постанови № 5 від 25.01.2018 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 136,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що Постановою №5 заступника начальника Головного управління ДФС у Запорізької області ОСОБА_4 датованою 25.01.2018 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 136,0 грн.

Вищевказана постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 16.01.2018 року №8, складеного відносно нього, та доданих до нього матеріалів, а саме - акту документальної перевірки від 17.11.2017 року за №4709/08-01-13- 12/НОМЕР_1, складеного в результаті перевірки посадовими особами ДФС його господарської діяльності.

Вважає, що оскаржувана постанова №5 Відповідача від 25.01.2018 року є незаконною та необгрунтованою. В оскаржуваній постанові Відповідач зазначив, що скоєне ним адміністративне правопорушення - «завищення валових витрат, що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб за 2016 р., та суми військового збору з чистого доходу за 2016 рік».

Проте такий висновок зроблений Відповідачем є передчасним, оскільки акт перевірки від 17.12.2017 року за №4709/08-01-13-12 НОМЕР_1 він не отримував, з таким актом не ознайомлювався.

Окрім цього, своїм листом за вихідним №4 від 19.01.2018 року позивач сповістив відповідача про його зауваження стосовно складеного відносно нього адміністративного протоколу №8 від 16.01.2018 року - його невідповідність вимогам ст. 256 КУпАП.

Його скарга на податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі акту документальної перевірки від 17.12.2017 року за №4709/08-01-13-05/НОМЕР_1, прийнята Державною Фіскальною Службою України, а її строк розгляду продовжено до 22.03.2018 року, підтвердженням чому є лист за №1411/Х/99-99-11-02-01-14 від 31.01.2018 року.

Окрім цього, у відповідності до приписів ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення же бути накладено не пізніше як через два місяці з дня вчинення правопорушення.

Зважаючи на викладене, у Відповідача відсутні підстави визнавати його винним у чиненні адміністративного проступку та притягати до адміністративної відповідальності.

Статтею 289 КУпАП визначено строк коли постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена - до 10 днів з моменту її винесення, однак, він не був присутнім під час розгляду справи Відповідачем, а саму постанову №5 від 25.01.2018 року отримав поштою лише 17.02.2018 року, підтвердженням чому є поштовий конверт з відтиском печатки пошти.

Пропущення строку, визначеного ст. 289 КУпАП було допущено не з його вини, що надає йому право просити суд продовжити строк на оскарження постанови.

На підставі вищевикладеного позивач просить поновити строк на оскарження постанови та скасувати зазначену постанову про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою суду від 21.02.2018 року відкрито провадження у справі за правилами позовного провадження із викликом сторін.

Ухвалою суду від 16.03.2018 року залучено в якості співвідповідача Головне управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області.

Ухвалою суду від 16.05.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити на підставах, викладених у позові.

Відповідач заступник начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив.

Представник відповідача - Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області позовні вимоги не визнав, надавши відзив на позовну заяву/а.с.28-33/, просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 25.01.2018 року відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення №8, згідно до якого: «ОСОБА_3 скоїв завищення валових витрат, що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб за 2016 р., та суми військового збору з чистого доходу за 2016 рік ».

Дата, час і місце вчинення порушення вказано «акт перевірки від 17.11.2017 року № 4709/08-01-13-12/НОМЕР_1», відповідальність передбачена ч.1 ст.164-1 КУпАП.

19.01.2018 року позивач надіслав на адресу відповідача лист із зауваженнями до протоколу №8, в якому вказав про його невідповідність

25.01.2018 року заступник начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області ОСОБА_4 склав постанову №5 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 за ч.1 ст.164-1 КУпАП за порушення завищення валових витрат, що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб за 2016 р., та суми військового збору з чистого доходу за 2016 рік», що встановлено актом перевірки від 17.11.2017 року № 4709/08-01-13-12/НОМЕР_1.

Як встановлено в судовому засіданні та не оспорюється сторонами, акт перевірки від 17.11.2017 року № 4709/08-01-13-12/НОМЕР_1 не складався, а в зазначену дату складався акт перевірки № 4709/08-01-13-05/НОМЕР_1.

Тому фактично позивача притягнуто до відповідальності за вчинення порушення, яке встановлено неіснуючим актом перевірки.

Крім цього, заслуговують на увагу доводи позивача щодо порушення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності зі ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Як вказує у відзиві представник відповідача, встановлені перевіркою порушення вчинялися у періоді, що був предметом перевірки, а саме - з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року.

Суд приходить до висновку, що порушення з приводу завищення валових витрат, що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб за 2016 р., та суми військового збору з чистого доходу за 2016 рік є скоєними з моменту складення та підписання відповідних платіжних та розрахункових документів або факту декларування, внаслідок яких відбулося вказане порушення. Отже, зазначені порушення не носять ознак таких, що тривають у часі.

Однак, ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в постанові про накладення адміністративного стягнення не вказаний час вчинення порушення ОСОБА_3, що є порушенням вимог ст.256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

Якщо навіть вважати що дане порушення є триваючим, то стягнення за ним може бути накладене не пізніше двох місяців з дня його виявлення. Якщо днем виявлення рахувати 17.11.2017 року, то кінцевий строк для притягнення до адміністративної відповідальності 17.01.2018 року.

Посилання представника відповідача на дотримання строків накладання стягнення, оскільки провадження у справі розпочате 16.01.2018 року, є не обґрунтованими, оскільки згідно до вимог ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Тому з урахуванням зазначеного, у відповідача не було підстав для накладення на позивача адміністративного стягнення, так як на момент розгляду справи вже закінчились строки, передбачені статтею 38 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень .

Керуючись ст.ст. 6, 77, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 9, 7, 38, 251, 247, 258, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 до заступника начальника Головного Управління ДФС у Запорізькій області ОСОБА_4,місце знаходження: пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, ГУДФС у Запорізькій області, місце знаходження: пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови №5 від 25.01.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164-1 КУпАП.

Скасувати постанову, винесену заступником начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області ОСОБА_4, № 5 від 25.01.2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 за ч.1 ст.164-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в сумі 136,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11 червня 2018 року.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5