Справа № 826/5797/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 червня 2018 року № 826/5797/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Кадрова агенція «Допомога»

до

Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про

визнання протиправними та скасування податкові повідомлення-рішення № та №,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Позивач, в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Кадрова агенція «Допомога» (надалі – Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (надалі – Відповідач), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 31.08.2016 року № форма «Ш» та податкове повідомлення-рішення від 19.07.2016 року № форма «Р» Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 19.05.2017 р., відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 11.09.2017 р.

У відповідності до Довідки про не здійснення фіксування судового засідання від 11.09.2017 р. розгляд справи відкладено до 06.11.2017 р. у зв’язку з неявкою представника Позивача в судове засідання.

В судовому засіданні 06.11.2017 р., Судом прийнято рішення про відкладення розгляду справи до 11.12.2017 р. та надання часу представнику Позивача ознайомитися з матеріалами справи.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Відповідачем протиправно застосовано штраф за порушення граничних строків сплати, оскільки самостійно визначені суми грошового зобов’язання з податку на додану вартість сплачено ТОВ “Кадрова агенція «Допомога» своєчасно та у повному обсязі.

Відповідач надав суду письмові заперечення проти позову, у яких зазначив про порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов’язання з податку на додану вартість протягом строків, визначених пунктом п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України Позивачем.

В судовому засіданні 11.12.2017 р., Судом прийнято рішення про розгляд справи в письмову провадженні на підставі частини четвертої статті 122 КАС України (в редакції станом на листопад 2017 р.).

Враховуючи те, що 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція КАС України, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Беручи до уваги те, що станом на дату прийняття рішення у справі вона знаходить на стадії розгляду у письмовому провадженні, відповідно справа розглянута з урахуванням положень п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 та ч. 5 ст. 250 КАС України в редакції з 15.12.2017 року.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

В С Т А Н О В И В:

Співробітниками Контролюючого органу проведено камеральні перевірки ТОВ «КА «Допомога», за результатом яких складено Акти перевірки: від 26.08.2016 р. №863/26-50-12-02 та від 03.06.2016 р. №916/26-50-12-01-11.

Перевіркою встановлено наступні порушення: п.203.2 ст.203 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) у зв'язку з чим порушено граничний строк сплати суми грошового зобов'язання з ПДВ; п.49.2 ст.49 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) у зв'язку з чим порушено строки подання декларації з ПДВ.

На підставі висновків Акту перевірки від 26.08.2016 №863/26-50-12-02, ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 31.08.16 № щодо затримки на 6 і 5 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання у розмірі 35121,4грн.

Та на підставі висновків акту від 03.06.2016 №916/26-50-12-01-11, ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 19.07.16 № про сплату штрафних санкцій у розмірі 170 грн.

Не погодившись із спірними податковими повідомленнями-рішеннями Позивач, звернувся до суду з даним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов’язком визнається обов’язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов’язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов’язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пункт 54.1 статті 54 Податкового кодексу України встановлює, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов’язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов’язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов’язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов’язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов’язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Наведені норми Податкового кодексу України вказують, що платник податку на прибуток зобов’язаний сплачувати визначені ним податкові зобов’язання протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації; при цьому граничний строк сплати податкового зобов’язання відраховується від граничної дати подання податкової декларації.

Так, відповідно до пункту 202.2 статті 202 Податкового кодексу України платники податку, які сплачують єдиний податок можуть вибрати квартальний податковий період. Заява про вибір квартального податкового періоду подається контролюючому органу разом з декларацією за наслідками останнього податкового періоду календарного року. При цьому квартальний податковий період починає застосовуватися з першого податкового періоду наступного календарного року.

За правилами підпункту 49.18. пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Таким чином, податкове зобов’язання з податку на додану вартість, самостійно визначене платником податків у податковій декларації підлягає сплаті протягом 10 днів, наступних за останнім днем строку подання такої податкової декларації, а штрафні санкції застосовуються у разі не сплати узгодженої суми грошового зобов’язання протягом строків, визначених цим Кодексом.

Матеріали справи підтверджують, що позивач згідно квитанції №2 від 17.04.2015 року за №J0200116 подав до ДПІ у Голосіївському районі податкову декларацію з податку на додану вартість за 1 квартал 2015 року рік, в якій задекларував суму податку, що підлягає сплаті до бюджету до 20.05.2015 року; згідно квитанції №2 від 19.04.2016 року за №J0200117 подав до ДПІ у Голосіївському районі податкову декларацію з податку на додану вартість за 1 квартал 2016 року рік, в якій задекларував суму податку, що підлягає сплаті до бюджету до 20.05.2016 року.

Суд встановив, що згідно з виписки банку АТ «УкрСиббанк» по рахунку №0300 та платіжного доручення №40 від 15.05.2015 року, вбачається сплата ТОВ «Кадрова агенція «Допомога» податку на додану вартість у сумі 14100,00 грн., яка визначена в декларації за І квартал 2015 р.

Відповідно до виписки з АТ «УкрСиббанк» по рахунку №0300 та платіжного доручення №36 від 17.05.2016 року, вбачається сплата ТОВ «Кадрова агенція «Допомога» податку на додану вартість за І квартал 2016 року у сумі 21280,00 грн., яка визначена в декларації за І квартал 2016 р.

Суд звертає увагу, що суму податкового зобов’язання за І квартал 2015 р. та І квартал 2016 р. Позивачем сплачено ще до настання граничного строку сплати, що вказує на виконання податкового обов’язку.

Доказів, які б спростовували встановлені судом обставини, Відповідачем до суду не надано.

З аналізу матеріалів справи та норм права Суд приходить до висновку про відсутність правових підстав застосування штрафних санкцій відповідно до статті 126 Податкового кодексу України за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов’язання та необхідність скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Голосіївському районі № від 31.08.2016 року.

Одночасно слід звернути увагу, що Відповідачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження висновків акта перевірки щодо несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов’язання протягом строків, визначених Податковим кодексом України, у тому числі відповідних податкових декларацій, платіжних документів. Крім того, Відповідачем не надано самих актів перевірки на підставі яких були прийняті спірні податкові повідомлення-рішення.

Крім того, Суд звертає увагу, що обов'язки та компетенцію контролюючих органів, повноваження їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначаються Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010.

Право на проведення органами державної податкової служби камеральних перевірок встановлено пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, у відповідності до якого камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального (п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України).

У відповідності до п.76.1 ст.76 Податкового кодексу України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Пунктом 86.2 ст.86 Податкового кодексу передбачено, що за результатами камеральної перевірки, уразі встановлення порушень, складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації в органі ДПС вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному ст.42 цього Кодексу.

За результатами проведених камеральних перевірок податківці здійснюють: складання актів, підготовку та направлення платникам податкових повідомлень-рішень з метою застосування згідно з п.120.1 ст.120 Податкового кодексу штрафних санкцій до платників податків, які не подали у встановлені терміни до податкового органу податкову звітність з ПДВ; складання актів у разі якщо результати камеральної перевірки податкової звітності платника свідчать про наявність у такій звітності помилок (порушень); підготовку та направлення податкових повідомлень-рішень у разі, якщо результати камеральної перевірки податкової звітності платника свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, завищення суми бюджетного відшкодування або від'ємного значення суми ПДВ (згідно з п.123.1 ст.123 цього Кодексу); виявлення та розшук суб'єктів господарювання, яких необхідно розшукувати, у разі, якщо платнику податку неможливо вручити документ (лист, акт камеральної перевірки, податкове повідомлення-рішення тощо).

Окрім того, питання проведення камеральних перевірок врегульовано Методичними рекомендаціями щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця, затвердженими наказом Міністерства доходів і зборів України від 14 червня 2013 року №165 (далі по тексту - Методичні рекомендації).

Зокрема, відповідно до підпункту 2.5.1 пункту 2.1 Методичних рекомендацій після закінчення строку, наданого платнику податків в інформаційному (електронному) повідомленні для самостійного виправлення помилок, проводиться камеральна (електронна) перевірка, за наслідками якої складається (формується): у разі встановлення помилок (порушень) у податковій звітності або неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності - Акт про результати камеральної перевірки.

За результатами дослідження наявних в матеріалах справи доказів, Суд звертає увагу на наступне.

Періодичність проведення камеральних перевірок чинним законодавством не визначена, відповідно, Контролюючий орган може проводити таку перевірку після кожного подання платником податків декларації (розрахунку). Таким чином строки проведення камеральних перевірок залежать від строків подачі звітності за конкретний період.

Пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України регламентується час проведення камеральної перевірки заявлених у податковій декларації, а саме: виключно протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації.

З цього приводу також слід зазначити, що камеральні перевірки податкової звітності з ПДВ платників податку - юридичних осіб проводяться працівниками підрозділів оподаткування юридичних осіб протягом 30 днів, наступних за останнім днем граничного строку подання звітної податкової декларації до органу ДПС або днем фактичного подання уточнюючого розрахунку (лист ДПАУ від 23.03.2011 р. № 8073/7/16-1617).

Аналогічні положення наведені і в пункті 3.1.3.6 Методичних рекомендацій, а саме: камеральна (електронна) перевірка уточнюючого розрахунку проводиться протягом 30 днів, наступних за днем фактичного його подання.

Згідно матеріалів справи, вперше Контролюючим органом було складено Акт від 03.06.2016 року №967/26-50-12-01-11 камеральної електронної перевірки своєчасності подання декларації з ПДВ за лютий 2016 року, на підставі якого було прийняте податкове повідомлення-рішення № від 19.07.2016 року .

В подальшому, Відповідачем 26.08.2016 року складено інший акт камеральної електронної перевірки за №863/1/26-50-12-02 щодо перевірки термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов’язання за деклараціями з ПДВ за І квартал 2015 року та І квартал 2016 року, на підставі якого було прийняте податкове повідомлення-рішення № від 31.08.2016 р.

З огляду на наведені норми законодавства, якими регулюються спірні правовідносини, Суд приводить до висновку про відсутність правових підстав для проведення Відповідачем у 2016 року камеральної перевірки даних декларації , що подані платником 17.04.2015 року та 19.04.2016 року.

Оскільки Судом встановлено, що камеральна перевірка Позивача відбулася після сплину 30 днів з моменту подання уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість, наведене надає підстави зробити висновок про неправомірність дій контролюючого органу з цього приводу, адже, з причин спливу 30-ти денного строку, у Контролюючого органу право на проведення камеральної перевірки відсутнє.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2-4, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кадрова агенція «Допомога» (03022, м. Київ, вул. Трутенка, 3, ) задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві № від 31.08.2016 та № від 19.07.2016 року.

3. Стягнути з Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 23, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ» (Товариства з обмеженою відповідальністю «Кадрова агенція «Допомога» (03022, м. Київ, вул. Трутенка, 3, ) судові витрати у розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок).

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.Б. Федорчук