Справа № 817/13/18
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2018-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2018 року м. РівнеСправа №817/13/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., за участю секретаря судового засідання Мидловець Л.О., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1, представник ОСОБА_2,

відповідача: представник ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Національної поліції в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі ГУНП в Рівненській області) про визнання протиправними та скасування наказів від 05.09.2017 №905 та від 26.09.2017 №215о/с, поновлення на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Сарненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області, а у разі відсутності вищевказаної посади на будь-яку рівнозначну атестовану посаду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорювані накази є протиправними та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства.

Ухвалою суду від 05.02.2018 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (відзиву).

У встановлений судом строку відповідачем до суду подано відзив, у якому позов не визнав повністю.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та суду пояснили, що при проведенні службового розслідування та прийнятті наказу про застосування до позивача дисциплінарного звільнення відповідачем не було враховано та надано належної оцінки його поясненням, а саме про те, що 21.08.2017 він прибув до Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області приблизно о 12:45год. Про те, що він заступає в наряд дізнався лише після того, як о 08:30год. 21.08.2017 йому зателефонував оперативний черговий ОСОБА_4, тому і не міг прибути на службу вчасно. Вважають, що в ході проведення службового розслідування вину ОСОБА_1 у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлено, службове розслідування проводилось необєктивно, неповно та упереджено, а відтак, позивача незаконно притягнуто до дисциплінарної відповідальності та звільнено зі служби в Національній поліції. Просили позовні вимоги задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила, надавши пояснення, тотожні відзиву. Зокрема, вказала, що позивача правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності у суворій відповідності до Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту та Інструкції про порядок проведення службових розслідувань. Вважає, що службове розслідування проведено обєктивно та за його результатами встановлено, що факт належного повідомлення ОСОБА_1 про заступання на службу згідно з розробленим та затвердженим керівництвом графіком чергувань. Крім того, його поява на службі в стані алкогольного спяніння відповідає тяжкості проступку та обставинам, за яких його скоєно, а тому є підставою для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції. Відтак, позивача звільнено зі служби в поліції за вчинення такого проступку. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши позивача та представників сторін, показання свідків, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з квітня 2012 року. На час звільнення позивач обіймав посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області.

Наказом ГУНП у Рівненській області від 26.09.2017 №215о/с ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції у запас Збройних сил України (з постановкою на військовий облік) за пунктом 6 (у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Підставою для прийняття наказу про звільнення ОСОБА_1 став наказ ГУНП у Рівненській області від 05.09.2017 №905, яким до ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення.

Вважаючи оспорювані накази протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначено Законом №580-VIII, який набув чинності 07.11.2015.

Відповідно до положень ст.1 Закону №580-VIII, Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, діяльність якої спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно з положеннями ст.17 Закону №580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII).

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону №580-VIII, підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно зі ст.9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України Про Національну поліцію від 23.12.2015 №901-VIII», до набрання чинності Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України від 22.02.2006 №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут №3460-IV), яким визначається сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Так, відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту №3460-IV, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту №3460-IV передбачено, що дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Вимогами ст.7 Дисциплінарного статуту №3460-IV встановлено, що службова дисципліна України базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту №3460-IV є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Відповідно до п.6 ст.12 Дисциплінарного статуту №3460-IV, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно зі ст.14 Дисциплінарного статуту №3460-IV, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України (ч.4 ст.14 Дисциплінарного статуту №3460-IV).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 №230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за №541/23073 (далі - Інструкція №230).

Пунктом 2.1 Інструкції №230 передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС (рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України) чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України і можуть викликати суспільний резонанс.

Службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі, зокрема, отримання інформації про скоєння інших, не визначених підпунктами 2.2.1 - 2.2.19 цього пункту, дисциплінарних проступків, які уповноважена на призначення службового розслідування особа вважатиме достатніми для його проведення (пп.2.2.20 п.2.2 Інструкції №230).

Відповідно до п.2.6 Інструкції №230, підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Так, прийняттю оспорюваних наказів передувало службове розслідування, висновок якого 05.09.2017 затверджений т.в.о. начальника ГУНП у Рівненській області.

Відповідно до висновку службового розслідування, 21.08.2017 до керівництва Сарненського ВП ГУНП було подано рапорт оперативного чергового по Сарнеському ВП ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_5 про те, що 21.08.2017 о 08.30год. при шикуванні поліцейських нарядів для проведення інструктажу, було виявлено відсутність одного з працівників поліції, а саме старшого лейтенанта ОСОБА_1, який відповідно до затвердженого керівництвом графіка мав заступати в наряд по забезпеченню охорони господарської території Сарненського ВП, на якій знаходиться приміщення гаражів. На службу ОСОБА_1 прибув о 12.40год. 21.08.2017 з явними ознаками алкогольного спяніння (незвязна мова та стійкий запах алкоголю з ротової порожнини). Цього ж дня ОСОБА_1 оглянув лікар Рівненської ОПЛ с.Орлівка та підтвердив факт алкогольного спяніння (протокол медичного освідчення на предмет спяніння №177 від 21.08.207, алкотест 0,74 проміле).

Крім того, згідно з висновком службового розслідування, при його складанні були враховані такі обставини як тяжкість дисциплінарного проступку, перебування на службі в стані алкогольного спяніння, обставини, за яких його скоєно, попередня поведінка особи, не визнання ним своєї вини, його ставлення до виконання службових обовязків. Згідно з матеріалами особової справи, до ОСОБА_1 раніше застосовувались дисциплінарні стягнення за порушення вимог адміністративного законодавства, за порушення службової дисципліни, що виразилось в невиході на службу без поважних причин та за порушення службової дисципліни п.1, п.2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію».

З матеріалів справи вбачається, що підставою для висновку про грубе порушення службової дисципліни стало прибуття позивача на службу 21.08.2017 в стані алкогольного спяніння.

Судом встановлено, що відповідно до графіку чергувань СРПП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області в період 19.08.2017 по 21.08.2017 позивач мав заступити на чергування (в наряд) 21.08.2017.

Позивач стверджує, що він прибув до Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області приблизно о 12:45год. 21.08.2017. Про те, що він заступає в чергування дізнався лише після того, як о 08:30год. 21.08.2017 йому зателефонував оперативний черговий ОСОБА_4 У звязку з чим прибув на службу із запізненням. 21.08.2017 ніяких алкогольних напоїв не вживав. Вживав алкогольні напої на передодні, 20.08.2017, проте в той час він не перебував на службі та про те, що на слідуючий день буде заступати на чергування не знав та не здогадувався.

Представник відповідача підтвердила, що ОСОБА_1 про заступання на чергування було повідомлено в телефонному режимі.

В ході судового розгляду справи було допитано, як свідка ОСОБА_4, оперативного чергового Сарненського ВП, який зазначив, що відповідно до книги розстановки нарядів та затверджених графіків ним було повідомлено в телефонному режимі співробітників поліції Сарненського ВП про заступання в добовий наряд (чергування) 21.08.2017, в тому числі інспектора СРПП ОСОБА_1 О котрій годині та з якого телефону його було повідомлено він не памятає.

Положеннями ст.14 Дисциплінарного статуту №3460-IV передбачено, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо (ч.10).

При цьому, звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу (ч.15).

Висновок службового розслідування не містить жодних посилань на будь-яке дослідження вказаних вище складових, зокрема, того, що графік чергувань було доведено позивачу не в день його затвердження (19.08.2017), та навіть не на передодні дня чергування позивача (20.08.2017), а лише в день його чергування (21.08.2017), що на думку суду є грубим порушенням строків повідомлення осіб РНС про заступання на чергування.

З огляду на викладене, суд вважає, що дисциплінарне стягнення було застосовано до позивача необгрунтовано, що є підставою для визнання протиправним та скасування не лише наказу про накладення такого стягнення, а і наказу про звільнення позивача зі служби в поліції.

Питання, пов'язані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням із неї (її припиненням), урегульовані спеціальним законодавством, зокрема, Законом №580-VIII, який є спеціальним законом у питанні проходження позивачем публічної служби. Тому, за загальним правилом, під час вирішення справ цієї категорії пріоритетними є норми спеціальних законів. Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 17.02.2015 у справі №21-8а15.

Оскільки нормами Закону №580-VIII не врегульовані питання процедури поновлення на посаді поліцейських, звільнення яких визнано судом незаконним, суд згідно з положеннями ст.9 КАС України вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин положення КЗпП України.

Так, відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якого він був протиправно звільнений, з 27.09.2017.

Разом з тим, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (ч.2 ст.235 КЗпП України).

Аналогічні за своїм правовим змістом вимоги щодо порядку стягнення різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи регламентовані п.24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 №114.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок №100), у разі визнання середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (п.8 Порядку №100).

Разом з тим, пунктом 6 Розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799 (далі Порядок №260), поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у звязку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

При виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата (п.9 Розділу І Порядку №260).

Згідно з довідкою ГУНП в Рівненській області від 22.02.2018 №171, що середньомісячний розмір грошового забезпечення (заробітна плата) ОСОБА_1 на день звільнення становить 7818,00грн., а середньоденний розмір грошового забезпечення (заробітна плата) 252,19грн.

Вимушений прогул позивача з 27.09.2017 по день постановлення судового рішення 25.05.2018 становить 241 календарний день, а відтак, сума середнього заробітку, належна до виплати ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу становить 60777,79грн.

Відповідно до п.3 Порядку №100, усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Згідно з п.171.1 ст.171 Податкового кодексу України, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку. Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України).

Оскільки справляння і сплата податку з доходів громадян є відповідно обов'язком роботодавця, а не працівника, то сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу 60777,79грн., визначена без утримання такого податку та інших обов'язкових платежів, які повинен утримати та сплатити за працівника роботодавець.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить вважає, що ГУНП в Рівненській області, всупереч вимогам КАС України, не доведено правомірності прийняття оспорюваних наказів, а тому адміністративний позов підлягає до задоволення повністю.

Підстави для застосування вимог ст.139 КАС України у суду відсутні.

Разом з тим, відповідно до положень ст.371 КАС України, судом допускається негайне виконання судового рішення в частині поновлення позивача на посаді та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 05.09.2017 №905 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 26.09.2017 №215о/с в частині звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Поновити ОСОБА_1 (вул.Адамчука, буд.8, с.Кузьмівка, Сарненський район, Рівненська область, 34561; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з 27.09.2017.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Рівненській області (вул.Хвильового, 2, м.Рівне, 33028; ідентифікаційний код 40108761) на користь ОСОБА_1 (вул.Адамчука, буд.8, с.Кузьмівка, Сарненський район, Рівненська область, 34561; ідентифікаційний код НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.09.2017 по 25.05.2018 в сумі 60777,79грн. (шістдесят тисяч сімсот сімдесят сім гривень сімдесят дев'ять копійок).

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 (вул.Адамчука, буд.8, с.Кузьмівка, Сарненський район, Рівненська область, 34561; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на службі в Національній поліції з 27.09.2017 та в частині стягнення із Головного управління Національної поліції в Рівненській області (вул.Хвильового, 2, м.Рівне, 33028; ідентифікаційний код 40108761) на користь ОСОБА_1 (вул.Адамчука, буд.8, с.Кузьмівка, Сарненський район, Рівненська область, 34561; ідентифікаційний код НОМЕР_1) середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць 7818,00грн. (сім тисяч вісімсот вісімнадцять гривень) звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд (пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 червня 2018 року.

Суддя Щербаков В.В.