Справа № 820/5638/17
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Заічко О.В.

04 червня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/5638/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Сіренко О.І. , Бондара В.О.

за участю секретаря судового засідання Моісеєвої К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ" ХРЕЩАТИК" ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.01.2018, суддя Заічко О.В., повний текст рішення складено 15.01.2018, вул. Марїнська 18-Б-3, м. Харків, 61004, по справі № 820/5638/17

за позовом ОСОБА_2

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ " ХРЕЩАТИК" ОСОБА_3

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач, ОСОБА_2А.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ " ХРЕЩАТИК" ОСОБА_3 (відповідач), в якому, після уточнення позовних вимог, просив зобов'язати відповідача визнати ОСОБА_2 кредитором ПАТ «КБ «Хрещатик», включити заявлені кредиторські вимоги до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Хрещатик» у сумі 3150,00 доларів США та здійснити виплату коштів в порядку та черговості задоволення вимог кредиторів..

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.01.2018 частково задоволено позовні вимоги.

Зобов'язано відповідача визнати ОСОБА_2кредитором ПАТ «КБ «Хрещатик» та включити заявлені кредиторські вимоги до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Хрещатик» у сумі 3150,00 доларів США.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з даним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що позивачем пропущено встановлений законом шестимісячний строк звернення до суду. Також відповідач зазначив, що позивач у межах спірних правовідносин не набув статусу вкладника, оскільки безпосередньо з ним та ПАТ «КБ «Хрещатик» договору банківського вкладу (депозиту) або банківського рахунку не укладено, а тому позивачу і не відшкодовано розмір вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладу фізичних осіб. Всупереч п. 1 ч. 3 cт. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти не залучалися банком від позивача, а тому останній не має права на їх відшкодування. Уладення договору відступлення права вимоги між вкладником та позивачем не призвело до виникнення зобовязання банку перед позивачем на суму коштів, розміщених на рахунку, при цьому послався на ст. 514, 515, 1066, 1068 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Також, з посиланням на ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», відповідач зазначив, що вкладник є пов'язоною з банком особою, а тому спірні кошти відшкодуванню не підлягають. Крім того, укладення додаткового договору та договору відступлення права вимоги відбулося після отримання посадовими особами відповідач постанови Національного банку України № 231/БТ від 04.04.2016 «Про віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії проблемних».

На адресу суду надійшло клопотання від представника позивача про розгляд справи без його участі.

Сторони в судове засідання не зявилися про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями.

Відповідно до положень ч.2 ст.313 Кодексу адміністративного судочинства (далі -КАС України) справа розглянута без участі сторін.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

04 квітня 2016 року, позивачем на підставі договору про відступлення права вимоги від 04.04.2016, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстр. № 302, укладеного із ОСОБА_4, було набуто право вимоги за Договором № 264D-652219 Банківського вкладу «ЖИВИ СОНЯЧНО» в сумі 3150,00 (три тисячі сто пятдесят доларів США 00 центів) із щомісячною сплатою процентів (3 місяця) від 11.01.2016 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» Харківське регіональне відділення (далі - Банк), про що 04.04.2016 було поінформовано Банк ОСОБА_4, що вбачається з відповідної відмітки ОСОБА_5 та, що стало наслідком укладання, в подальшому, 04.04.2016 між позивачем, як новим вкладником, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Додаткової угоди № 1 до Договору № 264D-62219 Банківського вкладу «ЖИВИ СОНЯЧНО» в доларах США із щомісячною сплатою процентів (3 місяця) від 11 січня 2016 року.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02.06.2016 №46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «ХРЕЩАТИК» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 03.06.2016 №913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» з 06.06.2016 по 05.06.2018 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), ОСОБА_3

Вказане рішення опубліковано 06.06.2016.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем, відповідно до вимог ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 07.07.2016 було направлено до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_5 кредиторську вимогу про визнання його кредитором ОСОБА_5 за заборгованістю, що виникла за вказаними вище Договором, яка отримана відповідачем 11.07.2016.

З матеріалів справи встановлено, що виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 12.09.2016 №1779 про затвердження переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК».

Також, судовим розглядом встановлено, що 19.09.2016 позивачем направлялася до Уповноваженої особи Фонду заява про включення його вимоги до реєстру кредиторів, яка отримана останнім 26.09.2016.

Листом за підписом Директора департаменту ліквідаційних процедур ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» від 04.11.2016 за вих. № 2-3/3/10999 позивача було повідомлено, що надані позивачем кредиторські вимоги не були акцептовані уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з підстав непідтвердження їх фактичними даними та вказано, що будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості позовних вимог в цій частині.

Суд апеляційної інстанції з даним висновком суду погоджується з огляду на наступне.

Щодо посилання апелянта на пропущення строків звернення до адміністративного суду з позовною заявою колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 1, 2 КАС України (у редакції, чинній на момент звернення з адміністративним позовом) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи слідує, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2017 було відкрито провадження у даній справі.

10 січня 2018 року представником позивача подано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення з адміністративним позовом.

10 січня 2018 року відпвідачем подано клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду з мотивів пропуску встановленого ст. 122 КАС України строку.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.01.2018 розглянуто вищезазначені клопотання та відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду. Клопотання представника позивача задоволено у звязку з визнанням поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Так, згідно ч. 2 ст. 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Колегія суддів зазначає, що в контексті наведеної норми поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Як вбачається з письмових доказів у справі, 20.03.2017 позивачем було укладено адвокатський договір з адвокатом ОСОБА_6 на представництво інтересів позивача. Метою укладення вказаного договору була підготовка та подання позову у даній справі. Позивачем адвокату було передано всі необхідні документи, які є доказами в рамках даної справи, проте, останнім не було виконано умови договору та протягом тривалого часу, не було підготовлено відповідну позовну заяву та, водночас, на неодноразові вимоги позивача, не повернуто документи, чим фактично було позбавлено його права звернутись за правовою допомогою до іншого адвоката, за відсутності належних доказів, в обґрунтування позовних вимог та, у свою чергу, дотриматись встановлених законом строків звернення до суду. В подальшому позивачем було укладено договір з іншим адвокатом.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, згідно ч. ст. 6 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для залишення без розгляду позовної заяви.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI від 23.02.2012 визначені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Частиною 1 статті 4 цього Закону визначено, що основним завданням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Відповідно до п.4, п.5-4 ч.1 ст.2 вищезазначеного Закону вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката; кредитор - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобовязань.

Згідно з ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1063 ЦК України фізична або юридична особа може укласти договір банківського вкладу (зробити вклад) на користь третьої особи. Ця особа набуває права вкладника з моменту пред'явлення нею до банку першої вимоги, що випливає з прав вкладника, або вираження нею іншим способом наміру скористатися такими правами.

Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобовязанні, зокрема, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України)

Як слідує з п. 1.1 договору про відступлення права вимоги від 04.04.2016, укладеного між ОСОБА_4 (надалі іменується «Первісний вкладник») та ОСОБА_2 (надалі іменується «Новий вкладник»), Первісний вкладник відступає, а Новий вкладник набуває право вимоги, належне Первісному вкладникові у відповідності із договорм № 264D-652219 Банківського вкладу «ЖИВИ СОНЯЧНО» в доларах США із щомісячною сплатою процентів (3 місяця) від 11.01.2016 (надалі іменується «Основний договір»), укладеного між первісним вкладником та ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК».

За цим Договором Новий вкладник одержує право замість Первісного вкладника вимагати від Боржника (ОСОБА_5) сплати грошові кошти у розмірі, визначеному п. 2.1 цього Договору. (п.1.2 Договору від 04.04.2016)

Доводи апелянта про те, що позивач не набув статусу вкладника колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки, враховуючи положення ст. 512 ЦК України, позивач набув зазначений статус за договором про відступлення права вимоги від 04.04.2016.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що правовідносини, що склалися між позивачем та ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» не мають відношення до вкладу колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки кошти, на які позивач набув право вимоги на виконання умов укладеного договору від 04.04.2016, і які є предметом договору банківського вкладу № 264D-652219 від 11.01.2016 , відповідають поняттю вклад, наведеному в п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"

Доводи апеляційної скарги про те, що вкладник є пов'язоною з банком особою, у звязку з чим спірні кошти відшкодуванню не підлягають колегія суддів вважає такими, що не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції, оскільки оскільки доказів того, що позивач є повязаною з банком особою, відповідачем до суду не надано.

За таких обставин, суд вважає вірними висновки суду першої інстанції про те, що у відповідача наявні підстави для включення рахунку позивача до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, зокрема, такі переліки: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення. Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

З огляду на наведене, у разі наявності підстав для включення даних про рахунки вкладника, які раніше не були включені до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду відповідне доповнення до переліку.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ" ХРЕЩАТИК" ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 січня 2018 року по справі № 820/5638/17 за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ " ХРЕЩАТИК" ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_7
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_8 ОСОБА_9
Повний текст постанови складено 11.06.2018