Справа № 810/539/18
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2018-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року № 810/539/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Кредитної спілки «ОЩАД КАСА» до Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області та до Головного управління ДФС у Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Кредитна спілка «ОЩАД КАСА» звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області та до Головного управління ДФС у Київській області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області та зобов’язати Головне управління ДФС у Київській області включити кредитну спілку «ОЩАД КАСА» до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Позов обґрунтований тим, що податковий орган протиправно прийняв рішення про виключення позивача з Реєстру неприбуткових установ та організацій та протиправно не включає його знов, оскільки кредитна спілка є неприбутковою організацією, яка надає виключно перелік фінансових послуг відповідно до напрямків діяльності, передбачених Законом України «Про кредитні спілки». Крім того, кредитна спілка надає послуги обмеженому колу осіб (лише членам кредитної спілки) для збереження реальної вартості фінансових активів, вона створена та діє не з метою отримання прибутку, а з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об’єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.

Відповідачі у відзиві на адміністративний позов зазначили, що внесення позивачем до Статуту вимог до неприбуткових установ, передбачених п.133.4 ст.133 Податкового кодексу України (далі - ПК України), призводить до того, що Кредитна спілка не відповідає поняттю та меті з якою створюються кредитні спілки згідно Закону України «Про кредитні спілки», а саме задоволення потреб її членів у взаємному кредитування та надання фінансових послуг за рахунок об’єднаних грошових внесків членів кредитної спілки, а також розподіл нерозподіленого доходу між членами кредитної спілки. З огляду на викладене кредитні спілки не можуть бути визнані неприбутковими організаціями у розумінні Кодексу та не підлягають включенню до нового реєстру.

Ухвалою суду від 02 лютого 2018 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 13 березня 2018 року.

У зв’язку із перебуванням головуючої судді у відпустці, розгляд справи призначено на 16 травня 2018 року.

Так, у призначений день, сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача надав клопотання в якому просив розгляд справи здійснювати без його участі та за наявними у справі доказами. Представники відповідачів в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили.

Частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Беручи до уваги ту обставину, що сторони повідомлені належним чином у судове засідання не з'явились, зважаючи на наявність заяви про розгляд справи в письмовому провадженні, судом прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Дослідивши матеріали справи, з’ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Кредитна спілка «ОЩАД КАСА» зареєстрована, як юридична особа 29.07.2013, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи

27 серпня 2013 кредитна спілка «ОЩАД КАСА» набула статусу фінансової установи, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи серії КС № 959.

Згідно з рішенням Тетіївської ОДПІ ГУ Міндоходів Сквирського відділення від 28 серпня 2013 року № 011 кредитна спілка «ОЩАД КАСА» отримала статус неприбуткової організації та відбулось внесення до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Також встановлено, що 03 жовтня 2016 року Сквирське відділення Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області зверталося до кредитної спілки «ОЩАД КАСА» із запитом на виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 № 440 «Про затвердження Порядку ведення Реєстру неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру».

Позивачем 07 жовтня 2016 року подано до Сквирського відділення Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області копію Статуту кредитної спілки, Реєстраційну заяву № 1-РН та інформацію про те, що кредитна спілка «ОЩАД КАСА» повністю відповідає вимогам ст. 133 Податкового кодексу України.

23 грудня 2016 року позивач отримав паперове рішення № 324 від 22 грудня 2016 року про включення кредитної спілки «ОЩАД КАСА» до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

В подальшому, позивачем 09 лютого 2017 року отримано лист від Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, в якому зазначено, що прийняте рішення № 324 від 22 грудня 2016 року вважається недійсним, оскільки воно було прийнято помилково у зв’язку із технічними помилками. Крім того, у зазначеному листі повідомлялось, що дане рішення було видане лише у паперовій формі і не внесене до електронної бази даних. Отже кредитна спілка «ОЩАД КАСА» не може бути визнана неприбутковою організацією та не може бути включена до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Не погоджуючись із такими діями та рішенням відповідача, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Законом України «Про кредитні спілки» №2908-ІІІ від 20.12.2001 року, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.п.14.1.121 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України неприбуткові підприємства, установи та організації - це неприбуткові підприємства, установи та організації, які не є платниками податку на прибуток підприємств відповідно до п.133.4 ст.133 ПК України.

Законом України від 17 липня 2015 року № 652-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування неприбуткових організацій" внесено зміни, які набули чинності 13.08.2015, щодо вдосконалення регулювання правового статусу і оподаткування неприбуткових організацій.

Відповідно до приписів п.п. 133.4.1 п.133.4 ст.133 ПК України неприбутковим підприємством, установою та організацією є підприємство, установа та організація (далі - неприбуткова організація), що одночасно відповідає таким вимогам:

- утворена та зареєстрована в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність відповідної неприбуткової організації;

- установчі документи якої (або установчі документи організації вищого рівня, на підставі яких діє неприбуткова організація відповідно до закону) містять заборону розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов'язаних з ними осіб. Для цілей цього абзацу не вважається розподілом отриманих доходів (прибутків) фінансування видатків, визначених підпунктом 133.4.2 цього пункту;

- установчі документи якої (або установчі документи організації вищого рівня, на підставі яких діє неприбуткова організація відповідно до закону) передбачають передачу активів одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду або зарахування до доходу бюджету у разі припинення юридичної особи (у результаті її ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення). Положення цього абзацу не поширюється на об'єднання та асоціації об'єднань співвласників багатоквартирних будинків;

- внесена контролюючим органом до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Згідно з п.п. 133.4.2 п.133.4 ст.133 ПК України, обов'язковою умовою для неприбуткових організацій є використання своїх доходів (прибутків) виключно для фінансування видатків на утримання такої неприбуткової організації, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених її установчими документами.

Одночасно п.п. 133.4.3 п.133.4 ст.133 ПК України передбачено, що у разі недотримання неприбутковою організацією вимог, визначених цим пунктом, така неприбуткова організація зобов'язана подати у строк, визначений для місячного податкового (звітного) періоду, звіт про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за період з початку року (або з початку визнання організації неприбутковою в установленому порядку, якщо таке визнання відбулося пізніше) по останній день місяця, в якому вчинено таке порушення, та зазначити і сплатити суму самостійно нарахованого податкового зобов'язання з податку на прибуток. Податкове зобов'язання розраховується виходячи із суми операції (операцій) нецільового використання активів. Така неприбуткова організація виключається контролюючим органом з Реєстру неприбуткових установ та організацій та вважається платником податку на прибуток для цілей оподаткування з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому вчинено таке порушення.

З огляду на викладене, основна відмінність від прибуткових (комерційних) організацій: комерційна організація засновується виключно заради отримання прибутку і є платником податку на прибуток, а неприбуткова мети одержання матеріальної вигоди не переслідує. Некомерційна організація засновується для формування сприятливих умов життя людей і досягнення суспільно значущих соціальних благ.

Види неприбуткових організацій згідно із п.п. 133.4.6 п.133.4 ст.133 Податкового Кодексу: бюджетні установи; громадські об’єднання, політичні партії, творчі спілки, релігійні організації, благодійні організації, пенсійні фонди; спілки, асоціації й інші об’єднання юридичних осіб; житлово-будівельні кооперативи (із першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому відповідно до закону здійснено прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку й такий житловий будинок споруджувався чи придбавався житлово-будівельним (житловим) кооперативом), дачні (дачно-будівельні), садівничі та гаражні (гаражно-будівельні) кооперативи (товариства); об’єднання співвласників багатоквартирного будинку, асоціації власників жилих будинків; професійні спілки, їх об’єднання й організації профспілок, а також організації роботодавців та їх об’єднання; сільськогосподарські обслуговуючі кооперативи, кооперативні об’єднання сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів; інші юридичні особи, діяльність яких відповідає вимогам п. 133.4 Податкового Кодексу.

Кожний вид неприбуткової організації регулюється відповідним законодавством.

Суд зазначає, що порядок ведення реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2016 №440, розроблено відповідно до п.133.4 ст.133 Кодексу.

Положеннями п.6 Порядку визначено, що для включення до Реєстру неприбуткова організація повинна подати до контролюючого органу реєстраційну заяву за формою 1-РН згідно з додатком 1 і засвідчені підписом керівника або представника такої організації та скріплені печаткою (за наявності) копії установчих документів неприбуткової організації (крім тих, що оприлюднені на порталі електронних сервісів відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі - Закон), а житлово-будівельні кооперативи також засвідчені підписом керівника або представника такого кооперативу та скріплені печаткою (за наявності) копії документів, що підтверджують дату прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку та факт спорудження або придбання такого будинку житлово-будівельним (житловим) кооперативом.

Відповідно до п. 7 Порядку, контролюючий орган здійснює включення неприбуткової організації до Реєстру в разі відповідності організації відповідним вимогам.

Суд відмічає, що організаційні, правові та економічні засади створення та діяльності кредитних спілок, їх об'єднань, права та обов'язки членів кредитних спілок та їх об'єднань визначає Закон України "Про кредитні спілки" від 20 грудня 2001 року № 2908-III.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про кредитні спілки" кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст.7 Закону України "Про кредитні спілки" передбачено, що кредитна спілка діє на основі статуту, що не суперечить законодавству України.

Частиною другою ст.1 Закону України "Про кредитні спілки" встановлено, що кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.

Приписами ст.8 Закону України "Про кредитні спілки" визначено, що надання кредитній спілці статусу фінансової установи здійснюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - Уповноважений орган) відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Уповноваженого органу. Надання кредитній спілці статусу фінансової установи здійснюється шляхом внесення відповідного запису до державного реєстру фінансових установ (далі - Державний реєстр). Уповноважений орган видає кредитній спілці свідоцтво про реєстрацію фінансової установи за формою, встановленою Уповноваженим органом.

При цьому, суд зазначає, що положеннями ч.1 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" від 12.07.2001 передбачено, що фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг. Не є фінансовими установами (не мають статусу фінансової установи) незалежні фінансові посередники, що надають послуги з видачі фінансових гарантій в порядку та на умовах, визначених Митним кодексом України.

Фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до статуту Кредитної спілки «ОЩАД КАСА» вона є неприбутковою організацією, що заснована фізичними особами на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів Кредитної спілки. Діє на підставі рішення установчих зборів, Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Законів України «Про кредитні спілки», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів України та виданих відповідно до них нормативно правових актів.

Кредитна спілка є фінансовою установою та має Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи.

Суд відмічає, що положеннями п.3 ст.21 Закону України "Про кредитні спілки" визначено, що нерозподілений доход, що залишається у розпорядженні кредитної спілки за підсумками фінансового року, розподіляється за рішенням загальних зборів, у тому числі між членами кредитної спілки, пропорційно розміру їх пайових внесків у вигляді відсотків (процентів).

При цьому в першу чергу відбувається необхідне поповнення капіталу та резервів. Сума доходу, яка розподіляється на додаткові пайові членські внески, визначається з дотриманням умови, що доходність додаткових пайових членських внесків не може перевищувати більш ніж у два рази середньозважену процентну ставку доходності внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитних рахунках за їх наявності. Решта доходу, що залишилася після формування капіталу і резервів та розподілу на додаткові пайові членські внески, розподіляється на обов'язкові пайові членські внески.

Згідно з приписами ст. 23 Закону України "Про кредитні спілки" внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності.

Кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об'єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом.

Однак, у Статуті Кредитної спілки «ОЩАД КАСА» встановлено, що кредитна спілка має на меті задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та надання фінансових послуг за рахунок об’єднаних грошових внесків членів Кредитної спілки. Доходи Кредитної спілки використовуються виключно для фінансування видатків на її утримання, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених цим Статутом. Нерозподілений доход, що залишається у розпорядженні Кредитної спілки за підсумками фінансового року, в повному обсязі направляється на необхідне поповнення капіталу та формування резервів.

Отже, внесення до Статуту вимог до неприбуткових установ, передбачених п.п.133.4.1 п.133.4 ст.133 Податкового кодексу України не відповідає меті, з якою створюються кредитні спілки згідно Закону України «Про кредитні спілки», а саме нерозподілений доход, що залишається у розпорядженні кредитної спілки за підсумками фінансового року, розподіляється за рішенням загальних зборів, у тому числі між членами кредитної спілки, пропорційно розміру їх пайових внесків у вигляді відсотків (процентів).

З огляду на викладене вбачається, що у разі утворення юридичної особи як кредитної спілки в порядку визначеному Законом України «Про кредитні спілки», такою юридичною особою не можуть бути дотримані вимоги. встановлені п.п.133.4.1 п.133.4 ст.133 ПК України, оскільки суперечать вимогам щодо утворення кредитної спілки визначеному Законом України «Про кредитні спілки».

Також суд звертає увагу, що відповідно до п. 26 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" неприбуткові організації це юридичні особи (крім державних органів, органів державного управління та установ державної і комунальної власності), що не є фінансовими установами, створені для провадження наукової, освітньої, культурної, оздоровчої, екологічної, релігійної, благодійної, соціальної, політичної та іншої діяльності з метою задоволення потреб та інтересів громадян у межах, визначених законодавством України, без мети отримання прибутку.

Отже, Кредитна спілка «ОЩАД КАСА» після набрання законної сили вказаним нормативно-правовим актом втратила статус неприбуткової організації, оскільки Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" конкретизовано критерії відповідності юридичної особи вимогам неприбуткових організацій шляхом надання визначення та чіткої вказівки на те, що неприбутковою організацією є юридична особа, яка, зокрема, не є фінансовою установою.

Крім того, контролюючим органом було виключено Кредитну спілку «ОЩАД КАСА» з Реєстру неприбуткових установ та організацій, тобто фактично прийняття вказаного рішення і відбулося з врахуванням положень Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" та наданого вказаним нормативно-правовим актом визначення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що Кредитна спілка «ОЩАД КАСА» у розумінні положень пп.133.4.1 п.133.4 ст.133 ПК України не є утвореною та зареєстрованою в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність відповідної неприбуткової організації.

Таким чином, рішення про не включення Кредитної спілки «ОЩАД КАСА» до Реєстру неприбуткових установ організацій є правомірним та прийнятим у відповідності до норм діючого законодавства.

Суд зазначає, що позовна вимога про зобов’язання Головного управління ДФС України у Київській області включити спілку до Реєстру неприбуткових установ та організацій є похідною та також не підлягає задоволенню.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 78, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в:

Відмовити Кредитній спілці «ОЩАД КАСА» в задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.