Справа № 368/1638/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 червня 2018 року

Київ

справа №368/1638/16-а

адміністративне провадження №К/9901/16804/18, К/9901/16807/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик Ю.А., Гімон Н.М., -

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу № 368/1638/16-а

за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України у Кагарлицькому районі Київської області (далі - управління ПФУ) про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційними скаргами Кагарлицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (правонаступника управління ПФУ, далі - об'єднане управління ПФУ) та ОСОБА_1

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року у складі колегії суддів: головуючого судді Степанюка А.Г., суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І. -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати дії відповідача щодо відмови провести перерахунок його пенсії державного службовця відповідно до статті 37-1 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон № 3723-XII) в редакції, що була чинною згідно Закону України від 28 грудня 2014 року № 76-VІІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VІІІ), у розмірі 80% суми заробітної плати, виходячи з розміру заробітної плати з урахуванням всіх нарахувань, в сумі 8370 грн 40 коп., зазначеної у довідці № 39, виданої Кагарлицькою районною державною адміністрацією Київської області (далі - РДА);

- зобов'язати відповідача провести перерахунок призначеної пенсії державного службовця відповідно до статті 37-1 Закону № 3723-XII, що була чинною згідно Закону № 76-VІІІ у розмірі 80% суми заробітної плати, виходячи із розміру заробітної плати з урахуванням всіх нарахувань в сумі 8370 грн 40 коп., зазначеної у довідці № 39, виданої РДА, починаючи з 01 травня 2016 року, та провести перерахунок пенсії за період з 01 грудня 2015 року по 01 травня 2016 року, виходячи з розміру заробітної плати з урахуванням всіх нарахувань в сумі 4309 грн 20 коп., зазначеної у довідці №40, виданої РДА.

Позов обґрунтував тим, що відповідно до статті 37-1 Закону № 3723-XII в редакції, яка була чинною на час призначення пенсії, він має право на перерахунок пенсії.

Кагарлицький районний суд Київської області постановою від 20 лютого 2017 року відмовив у задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції керувався тим, що з набрання чинності (01 січня 2015 року) зміну до Закону № 3723-XII, внесених Законом № 76-VІІІ порядок перерахунку пенсії повинен був визначатися постановою Кабінету Міністрів України, однак оскільки відповідного нормативного акту Урядом України прийнято не було, підстави для перерахунку пенсії відсутні.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 28 березня 2017 року скасував рішення суду першої інстанції, ухвалив нове, яким частково задовольнив позовні вимоги: визнав протиправними дії управління ПФУ щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії державного службовця на підставі довідки РДА № 39; зобов'язав управління ПФУ з 01 жовтня 2016 року здійснити перерахунок відповідно до статті 37-1 Закону № 3723-XII (в редакції, що діяла на дату призначення пенсії), виплату пенсії державного службовця, призначену у розмірі 80% заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з урахуванням підвищення з 01 грудня 2015 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - постанова № 1013) та довідки РДА № 39, та провести нарахування і здійснити виплату заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовив.

Ухвалюючи таке рішення суд апеляційної інстанції, зокрема, виходив із того, що згідно положень частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, тому враховуючи, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, та те, що 01 грудня 2015 року була збільшена заробітна плата зокрема, по посаді, на якій працював позивач, що було підставою для перерахунку раніше призначеної пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розмірів посадового окладу на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013.

11 квітня 2017 року об'єднане управління ПФУ та 12 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулись до Вищого адміністративного суду України із касаційними скаргами, в яких, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року.

При цьому, ОСОБА_1 просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. А об'єднане управління ПФУ - залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга об'єднаного управління ПФУ мотивована тим, що відмова у перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідала принципу законності і була правомірною (законної) та не суперечить принципу верховенства права, оскільки не можливо здійснити перерахунок пенсії на підставі норм законодавства, які втратили чинність.

ОСОБА_1 обґрунтував свою касаційну скаргу тим, що скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 01 грудня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону № 3723-XII.

Вищий адміністративний суд України ухвалами від 15 травня та 01 серпня 2017 року відкрив касаційні провадження за касаційними скаргами об'єднаного управління ПФУ та ОСОБА_1, відповідно, та витребував матеріали справи.

Позивач і відповідач надіслали заперечення на відповідні касаційні скарги.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

Пунктом 4 частини першої розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частини третя статті 3 КАС України).

Касаційний адміністративний суд заслухав доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційних скарг, дійшов висновку про задоволення касаційної скарги об'єднаного управління ПФУ та часткове задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 з огляду на таке.

Суди встановили, що позивачу з 02 вересня 2010 року було призначено пенсію за віком відповідно до Закону № 3723-XII у розмірі 80% суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

30 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до управління ПФУ із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця.

Листом від 03 жовтня 2016 року №45/В-2 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для задоволення вимог заяви, оскільки, по-перше, з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону № 3723-XII, по-друге, з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VIII), за яким втратила чинність, зокрема, статті 37-1 Закону № 3723-XII, по-третє, постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» скасовано постанову Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865, якою визначався механізм перерахунку пенсій.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин другої та п'ятої статті 37 Закону № 3723-XII (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про державну службу») пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 % заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 % заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Така редакція статті 37 Закону № 3723-XII (чинного станом на дату призначення пенсії) існувала після визнання неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених підпунктами «а» та «б» підпункту 2 пункту 37 розділу II Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Відповідно до статті 37-1 Закону № 3723-XII (в редакції, чинній до 01 січня 2015 року) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пунктами 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (у редакції, чинній до 15 грудня 2015 року; далі - постанова № 865) було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року

№ 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Отже, станом на дату призначення позивачу пенсії державного службовця чинне на той час законодавство передбачало умови і порядок перерахунку її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою.

Проте надалі законодавче регулювання цих відносин зазнало змін.

Законом № 76-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2015 року, статтю 37-1 Закону № 3723-XII викладено у новій редакції, а саме встановлено, що «умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Отож, станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії положення статті 37-1 Закону № 3723-XII, які встановлювали право особи на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою, та визначали порядок і умови для такого перерахунку, скасовано. Водночас питання щодо перерахунку пенсій державних службовців віднесено до відання Кабінету Міністрів України, який ще не бачить підстав стосовно настання умов та встановлення порядку перерахунку пенсій державним службовцям.

Порядок перерахунку пенсій державних службовців у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України було передбачено згаданою вище постановою № 865.

Проте з набранням чинності постанови № 1013 (з 15 грудня 2015 року, але підлягає застосуванню з 01 грудня 2015 року) з постанови № 865 виключено пункт 4 (щодо умов перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом № 3723-XII), а пункт 5 цієї постанови

(щодо форми довідки для перерахунку) змінено.

Таким чином, з 01 грудня 2015 року - початку застосування постанови № 1013, якою пункт 4 постанови № 865 виключено, а її пункт 5 викладено в іншій редакції, та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом № 889-VIII, який інакше врегульовує правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за статтею 37 Закону № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У Рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1 рп/99 цей Суд зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Оскільки законодавством, чинним на час звернення ОСОБА_1 за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

Аналогічний підхід застосування означених норм права висловлений Верховним Судом України у постанові від 07 листопада 2017 року у справі № 398/4332/16-а, Верховним Судом у постановах від 23 січня 2018 року у справі № 745/458/16-а, від 13 лютого 2018 року у справі № 697/2282/17 та від 21 лютого 2018 року у справі № 638/19513/16-а.

Таким чином рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Крім того, колегія суддів Касаційного адміністративного суду також погоджується з його висновками про те, що з 01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», пунктом п'ятим прикінцевих положень якого передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону № 3723-XII.

Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

З урахуванням наведеного, висновки суду апеляційної інстанції не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, а тому його рішення підлягає скасуванню із залишенням в силі постанови Кагарлицького районного суду Київської області від 20 лютого 2017 року, яка відповідає закону.

Керуючись пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень, статтями 242, 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Касаційну скаргу Кагарлицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративний суд від 28 березня 2017 року скасувати.

Постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 20 лютого 2017 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон ,

Судді Верховного Суду