Справа № 806/1004/18
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2018-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року м. Житомир справа № 806/1004/18

категорія 10.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання призначити та перерахувати пенсію,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить:

- визнати незаконними дії Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в призначенні та перерахунку їй пенсії з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язати Коростенське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та перерахувати пенсію ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 - з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що 14.07.2017 року вона звернулась до Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській із заявою про перехід із пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника в розмірі фактичних збитків згідно з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідач листом від 01.12.2017 № 7107/03.2 відмовив позивачу в переході на пенсію в разі втрати годувальника в розмірі фактичних збитків згідно з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Причиною відмови стало те, що згідно табеля обліку робочого часу померлий годувальник ОСОБА_2 працював в с. Журба та с. Соснівка (с.Соснівка не відноситься до зони відчуження згідно постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 № 106), а в довідці про заробітну плату зазначено, що розрахунок проведено за роботу в с. Журба за той же самий період, який зазначено в табелі, що не дає можливості визначення коли саме проводилась робота в с. Журба. Даний факт не відповідає вимогам діючого законодавства та не дає права на перерахунок пенсії відповідно до статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - переходу з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника в розмірі фактичних збитків згідно з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач вважає дану відмову необгунтованою, такою що не відповідає чинному законодавству та порушує її, а тому звернулась з даним позовом до суду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14 березня 2018 року відкрито спрощене позовне без повідомлення учасників справи.

30 березня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначає, що підставою для проведення перерахунку пенсії є довідка надана підприємством, установою, організацією, де працювала особа, а підставою для проведення розрахунку заробітної плати є первинні документи про нараховану заробітну плату в зоні відчуження, періоду і фактичної тривалості робочого часу, дня і місяця її виконання, тобто табелі обліку робочого часу за період роботи в зоні відчуження, подорожні листи, копії відомостей на виплату заробітної плати, копії наказів чи розпоряджень. Разом з тим, представник відповідача вказує, що при первинному призначенні і розрахунку пенсії померлого ОСОБА_2 були взяті за основу довідки про заробітну плату та табель обліку робочого часу, однак, вищевказані документи не можливо залучити для проведення перерахунку пенсії в зв'язку з втратою годувальника в розмірі фактичних збитків ОСОБА_1 за померлого чоловіка, оскільки Порядком обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №523 від 30.05.1997, передбачено, що у разі коли особа пропрацювала в зоні відчуження менше 12 місяців підряд, середньомісячний заробіток визначається шляхом ділення його загальної суми за повні календарні місяці на кількість цих місяців. Померлий ОСОБА_2 перебував з зоні відчуження з 03.11.1986 по 13.02.1987, тобто протягом трьох неповних календарних місяців. Розрахунок пенсії померлого було здійснено відповідно до довідки про заробітну плату невстановленого зразка. Для розрахунку пенсії померлого було залучено збережений середньомісячний заробіток по вищевказаній довідці, що станом на теперішній час суперечить Порядку № 523. Натомість, згідно табеля обліку робочого часу померлий годувальник ОСОБА_2 працював в с. Журба та с. Соснівка, а в довідці про заробітну плату зазначено, що розрахунок проведено за роботу в с. Журба за той же самий період, який зазначено в табелі, що не дає можливості визначення коли саме проводилась робота в с. Журба.

Оскільки, документи наявні в пенсійні справі померлого ОСОБА_2 та документи надані позивачем не відповідають діючим нормам законодавства - не підтверджують факт роботи померлого годувальника в зоні відчуження, відповідач вважає, що підстав для переведення ОСОБА_1 на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до ст. 54 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» немає, а тому просить відмовити в задоволенні адміністративного позову у зв'язку з безпідставністю і необґрунтованістю. (а.с. 39-40)

Розглянувши позовну заяву, а також наданий представником відповідача відзив на позовну заяву, суд прийшов до висновку про необхідність розгляду справи у судовому засіданні, а тому ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2018 року адміністративну справу було призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі на 08 травня 2018 року.

08 травня 2018 року представником позивача до відділу документального забезпечення суду була подана заява, в якій останній просив проводити розгляд справи в порядку письмового провадження. Однак, 08 травня 2018 року, до суду від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату, через зайнятість представника в іншому судовому процесі.

У зв'язку з неможливістю особистої участі представника відповідача під час розгляду справи, наступне судове засідання було призначене на 23 травня 2018 року.

З метою повного та об'єктивного розгляду справи, суд хвалою від 08 травня 2018 витребував від Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України належним чином завірену копію пенсійної справи ОСОБА_2.

Витребувана вищезазначеною ухвалою завірена копія пенсійної справи бала надана суду 23 травня 2018 року.

В судове засідання, призначене на 23 травня 2018 року сторони, які були належним чином повідомленні про дату, час та місце проведення судового засідання, не з'явились. Разом з тим, 23 травня 2018 року на електронну пошту суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній просив відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв'язку з тим, що він 23 травня 2018 року приймає участь в розгляді кримінальної справи в Малинському районному суді. Однак суд зауважує, що жодних доказів, які підтверджують вказані в клопотанні обставини неможливості участі в розгляді даної справи, представник позивача не надав.

Крім того, 23 травня 2018 року представник відповідача подав до відділу документального забезпечення суду заяву, в якій просив розглядати справу в порядку письмового провадження, а також зазначив, що позовні вимоги не визнає, та просив відмовити в їх задоволенні.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. 205 КАС України суд прийшов до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_2 був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1987рр., що підтверджується наявним у матеріалах справи посвідченням серії НОМЕР_2 від 26.07.1993.(а.с.80)

Відповідно до протоколу № 681 від 17.12.2002, починаючи з 17.12.2002 ОСОБА_2 перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області та отримував пенсію за віком. (а.с.65)

З 07.08.2012 ОСОБА_2 отримав статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 07.08.2012.(а.с.13)

31 липня 2012 року ОСОБА_2 була встановлена перша «А» група інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС, виписка із акта огляду МСЕК до довідки серії 10 ААБ №239763.(а.с.142)

На підставі розпорядження №172677 від 30.11.2012 ОСОБА_2 було здійснено перерахунок пенсії у зв'язку з переведенням з пенсії за віком на пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків.(а.с.146)

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 06.02.2013 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.11)

Із експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 10.04.2013 № 03 вбачається, що захворювання, яке призвело до смерті ОСОБА_2, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.(а.с.12)

Позивачка з 27.10.1973 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб від 27.10.1973 НОМЕР_5.(а.с.9)

Згідно з посвідченням № 517404 від 08.05.2013, виданим Житомирською облдержадміністрацією, ОСОБА_1 є дружиною померлого громадянина із числа ліквідаторів 1-ї категорії, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою.(а.с.4)

14.07.2017 позивач звернулась до Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській із заявою про перехід із пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника в розмірі фактичних збитків згідно з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Коростенське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській листом від 18.08.2017 № 3666/03.2 та повторно листом від 01.12.2017 № 7107/03.2 відмовив позивачу в переході на пенсію в разі втрати годувальника в розмірі фактичних збитків згідно з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відмова мотивована тим, що згідно табеля обліку робочого часу померлий годувальник ОСОБА_2 працював в с. Журба та с. Соснівка (с. Соснівка не відноситься до зони відчуження згідно постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 № 106), а в довідці про заробітну плату зазначено, що розрахунок проведено за роботу в с. Журба за той же самий період, який зазначено в табелі, що не дає можливості визначення коли саме проводилась робота в с. Журба та не дає права позивачу на перехід з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника в розмірі фактичних збитків згідно з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 13 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її за втрату годувальника, якщо його смерть пов'язана з Чорнобильською катастрофою.

Загальні умови призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника визначені в статті 36 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV), відповідно до якої пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. При цьому згідно з п. 1 ч. 2 статті 36 Закону № 1058-IV непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 статті 36 Закону № 1058-IV до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону № 1058-IV пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається на одного непрацездатного члена сім'ї в розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Судом встановлено те, що ОСОБА_1, перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, а тому є непрацездатним членом сім'ї померлого годувальника ОСОБА_2.

Разом з тим, статтею 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-ХІІ) закріплено, що пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв'язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

Виходячи зі змісту наведених норм, можна зробити висновок про те, що отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника безпосередньо залежить від виду та розміру пенсійного забезпечення, що було призначено померлому годувальнику.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Крім того, частиною 4 статті 57 Закону №796-ХІІ визначено, що порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок №1210).

Порядок визначає механізм обчислення пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до п. 1 Порядку № 1210 пенсії за бажанням осіб можуть призначатися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Згідно з п. 11 Порядку № 1210 мінімальний розмір пенсії у разі втрати годувальника становить: на одного непрацездатного члена сім'ї померлого годувальника, який був на його утриманні - 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Постановою правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»» № 22-1 від 25.11.2005 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій (далі - Порядок №22-1).

Пунктом 2.3. Порядку №22-1 визначений вичерпний перелік документів, необхідних для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Так до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, якими є документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, а також індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року, які надаються відділом персоніфікованого обліку для підтвердження заробітної плати та довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року, яка подається за бажанням пенсіонера. Також надаються такі документи:

1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, має такі документи);

2) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія;

3) довідка про склад сім'ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім'ї з померлим годувальником (за наявності);

4) свідоцтво органу ДРАЦС про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

5) документи про вік померлого годувальника сім'ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

8) документи про місце проживання (реєстрації);

9) документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

10) експертний висновок про встановлення причинного зв'язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані ним від МСЕК виписки з актів огляду в МСЕК дорослих членів сім'ї, яким право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника надається внаслідок їх інвалідності.

До заяви про призначення пенсії членам сім'ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону.

Відповідно до п. 2.8. Порядку №22-1 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється за бажанням пенсіонера за документами, що є у пенсійній справі, та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення цього виду пенсії.

Судом встановлено те, що чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_2 був учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, визнаний інвалідом 1 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС, та з 30.11.2012 року довічно, отримував пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З матеріалів пенсійної справи ОСОБА_2 вбачається, що пенсія померлому годувальнику була розрахована з урахуванням заробітної плати, одержаної ним за роботу в зоні відчуження. Крім того, суд звертає увагу, що даний розмір пенсії не заперечувався і не заперечується відповідачем.

Натомість, відмова відповідача в призначенні ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника з підстав неможливості підтвердження факту роботи померлого годувальника в зоні відчуження є протиправною, оскільки переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється за документами, що є у пенсійній справі, та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення цього виду пенсії, а отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника безпосередньо залежить від виду та розміру пенсійного забезпечення, що було призначено померлому годувальнику.

Разом з тим, нормами чинного законодавства не передбачено обов'язку особи, яка звертається за призначенням пенсії у разі втрати годувальника, доводити наявність підстав для призначення пенсії померлому годувальнику, в тому числі підтверджувати факт роботи померлого годувальника в зоні відчуження. Право померлого годувальника на отримання пенсії вже було встановлене відповідачем в момент призначення ОСОБА_2 пенсії, в тому числі було встановлено й факт роботи померлого годувальника в зоні відчуження у відповідності до вимог законодавства, що діяло на момент призначення.

Особа, яка особи, яка звертається за призначенням пенсії у разі втрати годувальника повинна довести наявність підстав для призначення їй пенсії у разі втрати годувальника, тобто підтвердити, що вона є непрацездатним членом сім'ї померлого годувальника, який був на утриманні померлого.

Аналізуючи норми чинного законодавства, які регулюють підстави та порядок призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, суд вважає, що позивач надала відповідачу всі документи, необхідні для переведення на пенсію у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, що призначається за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

На підставі зазначеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 має право на отримання пенсії по втраті годувальника в розмірі 50 відсотків пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків, яку за життя одержував ОСОБА_2.

Таким чином, дії Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в переведенні позивача на пенсію по втраті годувальника після смерті ОСОБА_2 слід визнати неправомірними та зобов'язати відповідача перевести ОСОБА_1 на пенсію у разі втрати годувальника після смерті ОСОБА_2 з дати звернення позивача з відповідною заявою, тобто з 14 липня 2017 року.

В силу частин 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та про наявність підстав для їх задоволення.

Керуючись ст. ст. 77, 90, 242-246, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 11601; РНОКПП НОМЕР_1) до Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Грушевського, 16/1, м. Коростень, Житомирська область, 11500; ) задовольнити.

Визнати протиправними дії Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Грушевського, 16/1, м. Коростень, Житомирська область, 11500; ) щодо відмови в переведенні ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 11601; РНОКПП НОМЕР_1) з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника в розмірі фактичних збитків відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати Коростенське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Грушевського, 16/1, м. Коростень, Житомирська область, 11500; ) перевести ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 11601; РНОКПП НОМЕР_1) з 14 липня 2017 року з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника в розмірі фактичних збитків відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя І.Е.Черняхович