Справа № 168/832/17
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/3609/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Шавеля Р.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Старовижівської селищної ради Старовижівського району Волинської області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2018 року у справі №168/832/17, винесене головуючим суддею Сорока Ю.Ю., проголошене о 10:33 год., у м. Луцьку, повний текст складений 3 квітня 2018р., за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старовижівської селищної ради Старовижівського району Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Старовижівської селищної ради Старовижівського району Волинської області про незаконною (нечинною) відмову Старовижівської селищної ради від 02.08.2017 №401/2.4/2-17 у винесенні на розгляд сесії Старовижівстької селищної ради заяви про передачу земельної ділянки у власність у порядку безоплатної приватизації та винесення такої заяви на наступну сесію вказаного органу місцевого самоврядування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.07.2017 позивач звернулася до Старовижівської селищної ради заявою про надання їй в порядку безоплатної приватизації земельної ділянки в смт. Стара Вижівка по вул. Мисливській 21 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Проте, листом заступника голови Старовижівської селищної ради від 02.08.2017 №401/2.4/2-17 позивачу відмовлено у праві на безоплатну приватизацію земельної ділянки, з посиланням на п.2.1 Порядку, затвердженого рішенням сесії Старовижівської селищної ради від 09.10.2013 №23/5 Про надання земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва на території Старовижівської селищної ради. Вважає, відмову Старовижівської селищної ради у наданні права на безоплатну приватизацію земельної ділянки протиправною та такою, що не відповідає вимогам норм Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Старовижівської селищної ради Старовижівського району щодо не винесення на розгляд сесії Старовижівської селищної ради Старовижівського району заяви громадянки ОСОБА_1 про передачу у власність земельної ділянки. Зобов'язано Старовижівську селищну раду Старовижівського району винести на розгляд сесії Старовижівської селищної ради Старовижівського району заяву громадянки ОСОБА_1 про передачу у власність земельної ділянки. Присуджено на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Старовижівської селищної ради Старовижівського району судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, а саме судом не враховані норми чинного законодавства України та певні обставини у справі що призвело до неправильного вирішення питання по суті, тому дане рішення підлягає скасуванню. Зокрема апелянт вказує на те, що оскільки питання набуття права власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на території Старовижівської селищної ради, окрім норм Земельного кодексу України, регулюється також нормами чинного нормативно - правового акту, яким є Порядок надання земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва по Старовижівській селищній раді, Старовижівською селищною радою заявниці надано письмове роз'яснення, за підписом заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, яким рекомендовано для набуття права власності на вказану земельну ділянку, звернутися до Старовижівської селищної ради із відповідною заявою, після зведення фундаменту майбутнього будинку на цій ділянці. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що відповідачем порушено норми Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» при наданні відповіді позивачу на його заяву. Вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального права, вірним встановленням обсивин у справі, тому просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Сторони в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання представили на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує наступне. 03.07.2017 позивач звернулась до Старовижівської селищної ради Старовижівського району Волинської області з заявою щодо розгляду на сесії Старовижівської селищної ради питання про передачу ОСОБА_1 безоплатно у власність земельної ділянки площею 0, 1365 га, що знаходиться за адресою: смт. Стара Вижівка, АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Листом заступника голови Старовижівської селищної ради В.В. Бондаря від 02.08.2017 №401/2.4/2-17, позивачу, з посиланням на п.2.1 Порядку, затвердженого рішенням сесії Старовижівської селищної ради від 09.10.2013 №23/5 «Про надання земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва на території Старовижівської селищної ради», рекомендовано звернутися до Старовижівської селищної ради з відповідною заявою після зведення фундаменту майбутнього будинку на даній ділянці.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що відповідачдіяв не на підставі, не в межах наданих йому повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними, такими, що відповідають норма матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Положеннями ч.6 ст.118 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені зазначеною статтею.

Частиною 7 ст.118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 вказаного Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно із ст. 80 Земельного кодексу України, суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Положеннями ч.2 ст.123 Земельного кодексу України визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Таким чином, системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Ці норми передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 Земельного кодексу органи приймають одне з відповідних рішень.

При цьому, законодавцем встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Як встановлено судом, позивач звертаючись до голови Старовижівської селищної ради просила винести питання щодо надання їй у приватну власність земельної ділянки площею 0, 1365 га, що знаходиться за адресою: смт. Стара Вижівка, АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на сесію Старовижівської селищної ради.

Однак, заступник голови Старовижівської селищної ради В.В. Бондар, питання щодо надання позивачу земельної ділянки на сесію Старовижівської селищної ради не виніс, одноособово, поза межами наданих йому повноважень, розглянув звернення ОСОБА_1 щодо надання у приватну власність земельної ділянки площею 0, 1365 га, що знаходиться за адресою: смт. Стара Вижівка, АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про передачу у власність земельної ділянки площею 0, 1365 га, що знаходиться за адресою: смт. Стара Вижівка, АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розглянута не уповноваженим органом на прийняття рішення, а саме на засіданні (сесії) Старовижівської селищної ради Старовижівського району Волинської області, а заступником голови ради, чим порушено положення ст.ст. 118, 122 Земельного кодексу України та ч.1 ст.26 Закону України «Про органи місцевого самоврядування в Україні», тобто судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач, в порушення вищевказаних норм законодавства, відповідно до встановленої чинним законодавством процедури не розглянув та не прийняв відповідне рішення за наслідками розгляду клопотання позивача.

Крім цього, в ході розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, як б свідчили про дотримання зазначених вище норм чинного законодавств.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржені позивачем дії та рішення відповідача, апеляційний суд вважає, що такі не відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, а представлені відповідачем на заперечення позовних вимог докази у своїй сукупності не дають підстав вважати що дії чи рішення відповідача є правомірними, а натомість вказують на те, що такі здійснені відповідачем не на підставі, не в межах наданих йому повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, шляхом визнання протиправною бездіяльність Старовижівської селищної ради Старовижівського району щодо не винесення на розгляд сесії Старовижівської селищної ради Старовижівського району заяви громадянки ОСОБА_1 про передачу у власність земельної ділянки та зобов'язання Старовижівську селищну раду Старовижівського району винести на розгляд сесії Старовижівської селищної ради Старовижівського району заяву громадянки ОСОБА_1 про передачу у власність земельної ділянки.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Старовижівської селищної ради Старовижівського району Волинської області - залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2018 року у справі №168/832/17 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді В. С. Затолочний
Р. М. Шавель
Повний текст постанови складено 05.06.2018р.