Справа № 826/7116/17
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7116/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Мазур А.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Федотова І.В.

Сорочка Є.О.

при секретарі: Архіповій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» Славкіної Марини Анатоліївни на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії ,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенка І.І., в якому просить суд (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог): визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенка І.І. щодо визнання нікчемним договору відступлення права вимоги № 1 договору банківського вкладу «Живи сонячно» від 28 березня 2016 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4; зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенка І.І. надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_4, як вкладника, що має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вкладами по договору відступлення права вимоги № 1 договору банківського вкладу «Живи сонячно» від 28 березня 2016 року в сумі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. та по договору № 45D-652183 банківського вкладу «Живи сонячно» в національній валюті від 11 січня 2016 року 41 770 грн. 00 коп.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» Славкіна М.А., подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що позивач не є вкладником ПАТ «КБ «Хрещатик» в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та для цілей отримання суми гарантованого відшкодування, а тому не набула права на отримання коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Апелянт вказує, що особа, яка була вкладником банку мала право у встановлений законодавством строк звернутися до Уповноваженої особи Фонду із кредиторською вимогою, яка у випадку акцептування підлягає задоволенню у відповідній черговості. Однак, володіючи інформацією про незадовільний фінансовий стан Банку, що оприлюднювалась в засобах масової інформації до введення тимчасової адміністрації, яка є загальновідомою та загальнодоступною, вкладником було здійснення відступлення права вимоги з метою так званого «дроблення» вкладів для отримання через позивача гарантовану суму відшкодування за рахунок Фонду. Одним із доказів даного факту, на думку апелянта, є безоплатне відступлення права вимоги із боку вкладника на користь позивача. Крім того, як зазначає апелянт, вкладник в порушення умов договору банківського вкладу укладенням договору відступлення права вимоги фактично ініціював розірвання договору банківського вкладу, термін дії якого був по 08 квітня 2016 року.

Станом на 05 червня 2018 року позивачем не надано до суду письмового відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 09 березня 2016 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» та ОСОБА_6, як вкладником було укладено договір банківського вкладу «Живи сонячно» № 45D-662239, за умовами якого банк приймає грошові кошти вкладника, в подальшому вклад, на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1, в подальшому «вкладний», що відкривається банком на його ім'я, в сумі 100 000,00 грн. (сто тисяч) грн.00 коп. на термін з 09 березня 2016 року по 08 квітня 2016 року. Кошти прийняті у післяопераційний час, святкові, неробочі або вихідні дні зараховуються на вкладний рахунок на наступний робочий день. Термін вкладу відраховується з дня зарахування коштів на вкладний рахунок.

Згідно п.4.2 зазначеного Договору вкладник має право передати свої повноваження на розпорядження вкладом і процентами по ньому іншій особі на підставі довіреності, оформленої в іншому порядку, згідно з чинним законодавством України.

28 березня 2016 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, був укладений Договір відступлення права вимоги №1 Договору банківського вкладу «Живи сонячно».

Згідно умов Договору відступлення прав вимоги, вкладник передає, а новий вкладник одержує право вимоги виконання юридичною особою за законодавством України - Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «КБ Хрещатик» (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 8-а, , МФО 300670), надалі - боржник, зобов'язань, що випливають з Договору №45D-662239 банківського вкладу «Живи сонячно» в національній валюті від 09 березня 2016 року. Примірник Договору скріплений підписами обох сторін.

Згідно акту прийому-передачі документів ОСОБА_6 передала, а ОСОБА_4 прийняла заяву від 09 березня 2016 року про прийняття коштів в сумі 100 000, 00 грн. на вклад у банку, договір 45D-662239 банківського вкладу «Живи сонячно» в національній валюті від 09 березня 2016 року, укладений між вкладником і боржником. Меморіальний валютний ордер від 09 березня 2016 року про надходження коштів від вкладника в сумі 100 000 грн.

01 квітня 2016 року ПАТ «КБ «Хрещатик» та ОСОБА_4 уклали Додатковий договір №1 до Договору №4545D-662239 банківського вкладу «Живи сонячно», яким внесли зміни в редакцію преамбули договору в частині визначення сторін договору, зокрема:

- однією зі сторін договору, а саме вкладником, став позивач;

- змінено редакцію пункту 1.1 договору: Банк приймає грошові кошти вкладника в подальшому «вклад», на вкладний (депозитний) рахунок № 1026 в подальшому «вкладний», що відкривається банком на його ім'я, в сумі 100 000 грн. на термін з 01 квітня 2016 року по 08 квітня 2016 року. Кошти прийняті у післяопераційний час, святкові, неробочі або вихідні дні зараховуються на вкладний рахунок на наступний робочий день. Термін вкладу відраховується з дня зарахування коштів на вкладний рахунок. Примірник договору скріплений підписами сторін та печаткою банку.

Разом з тим, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 05 квітня 2016 року № 234 «Про віднесення ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 квітня 2016 року № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з цим рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» з ринку, шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05 квітня 2016 року до 04 травня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик», визначені ст. ст. 37, 38, 47-52, 52-1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Костенку І.І. строком на два роки з 06 червня 2016 року до 05 червня 2018 року включно.

Однак, наказом ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» від 02 червня 2016 року №189 «Про зняття тимчасового обмеження здійснення виплат коштів вкладникам за відповідними рахунками вкладів в ПАТ «КБ «Хрещатик» знято тимчасове обмеження здійснення виплат коштів з рахунків вкладників ПАТ «КБ «Хрещатик» та внести рахунки вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Так, згідно Додатку №1 до постанови ПАТ «КБ «Хрещатик» від 02 червня 2016 року № 189 ОСОБА_4 є вкладником, яка має право на відшкодування коштів за вкладами за Рахунок Фонду. Відповідно до вимог Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО від 09 серпня 2012 року №14.

У зв'язку з цим, 11 липня 2016 року позивач звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації банку ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенка І.І. із заявою про включення останньої в реєстр вкладників, яким здійснюється виплата за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У відповідь на свою заяву позивач отримала лист від 29 липня 2016 року №6929 в якому її повідомили, що під процедури перевірки правочинів підпали вклади, щодо яких укладалися договори відступлення прав (вимог), тому на рахунки сторін таких договорів встановлені тимчасові обмеження.

23 серпня 2016 року було проведено засідання комісії з питань тимчасових обмежень здійснення неплатоспроможним банком операцій за вкладами. За результатами якої було вирішено відмовити ОСОБА_4 у включенні до реєстру вкладників, у зв'язку з тим, що умови договорів банківського вкладу не передбачали права на дострокове повернення вкладу, а внаслідок укладення договору уступки права вимоги вкладники, які відступили право вимоги на вклад та «нові вкладники» отримали фінансові привілеї від банку на перевагу над іншими вкладниками (кредиторами банку), в порушення умов ст. 663 Цивільного кодексу України, що оформлено витягом із протоколу засідання комісії з питань тимчасових обмежень здійснення неплатоспроможним банком операцій за вкладами №16.

Про порушення свого права позивач дізналася з відповіді Фонду гарантування вкладів від 27 грудня 2016 року у зв'язку з чим звернувся за захистом порушеного права до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що нові вкладники користуються тим ж правами й умовами, що й первісні вкладники, а відтак закон не наділяє їх привілеями чи перевагами над іншими кредиторами.

Однак, колегія суддів не погоджується з даним висновком, виходячи з наступного.

Нормативно-правовим актом, який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, та відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 26, ч.ч. 1, 2 ,4 ст. 27 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку фінансових послуг.

Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

За змістом ст. 12 Закону № 4452-VI виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду.

Виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Фонд не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

З аналізу викладених норм вбачається, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку наділена повноваженнями щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з урахуванням обставини, передбаченої ч. 2 ст. 26 Закону № 4452-VI.

При цьому, порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений ст. 27 Закону № 4452-VI.

Так, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку) (частина перша ст. 27 Закону № 4452-VI).

Згідно з частинами другою-третьою ст. 27 Закону № 4452-VI, уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених ч. 2 ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Окрім цього, відповідно до п. 3 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (надалі - Положення №14), уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік).

Згідно з п. 4 розділу ІІІ Положення №14, перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Між тим, після внесення змін до п. 3 розділу ІІІ Положення №14, цим пунктом передбачено, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім іншого, формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік).

Після внесення змін до п. 4 розділу ІІІ Положення №14 абзацом першим цього пункту передбачено, що перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Пунктом другим розділу IV Положення №14 передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

У відповідності до пункту четвертого розділу IV Положення №14 передбачено, що виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно пункту шостого цього розділу вказаного Положення на підставі рішення виконавчої дирекції за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів (здійснює перерахування гарантованої суми за Загальним Реєстром, передачу Загального Реєстру банку-агенту) не пізніше семи днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Отже, чинним законодавством передбачено, що єдиним документом, який складає Уповноважена особа, є перелік вкладників.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 37 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій. Здійснення своїх обов'язків на виконання повноважень, наданих спеціальним законом та виконання дій, спрямованих на виявлення правочинів, які підпадають під ознаки нікчемності дають всі підстави стверджувати про необґрунтованість висновків позивача щодо визнання протиправності дій чи бездіяльності Уповноваженої особи.

Так, на підставі частини першої ст. 38 Закону № 4452-VI Фонд зобов'язаний забезпечити збереження активів та документації банку.

Згідно ч. 2 ст. 38 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

У відповідності до ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

При цьому, колегія суддів зазначає, що включення певного вкладника до повного переліку вкладників, а згодом до загального реєстру, означає підтвердження права цієї особи на отримання коштів від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як компенсації за вкладом в банку.

Згідно ст. 2 Закону № 4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти, а вкладник - це фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Частиною 1 ст. 1063 Цивільного кодексу України визначено, що фізична або юридична особа може укласти договір банківського вкладу (зробити вклад) на користь третьої особи. Ця особа набуває права вкладника з моменту пред'явлення нею до банку першої вимоги, що випливає з прав вкладника, або вираження нею іншим способом наміру скористатися такими правами.

До набуття особою, на користь якої зроблений банківський вклад, прав вкладника ці права належать особі, яка зробила вклад.

Таким чином, вкладником банку за вищезазначеними банківськими вкладами в розумінні Закону та для цілей отримання (за наявності підстав) суми гарантованого може бути саме вкладник.

При цьому, передбачені Законом № 4452-VI гарантії за вкладом поширюються на осіб, які мають статус вкладника неплатоспроможного банку в розумінні цього Закону. Тобто, право на відшкодування коштів за вкладом у неплатоспроможному банку за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (в межах гарантованої суми відшкодування) мають ті фізичні особи, чиї кошти було залучено банком на підставі договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, якщо вказаним Законом не встановлено обмежень щодо отримання такими особами суми гарантованого відшкодування.

Так, за своєю правовою природою договір про відступлення права вимоги є лише підставою для заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою, проте укладення такого договору не замінює основного правочину, з якого виникли відносини сторін.

Водночас, кредиторські вимоги позивача, які ґрунтуються на договорі про відступлення права вимоги, не можуть бути задоволені за рахунок коштів Фонду гарантування, які мають інше призначення і спрямування (відшкодування вкладникам коштів за їхніми вкладами).

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивач не є вкладником ПАТ «КБ «Хрещатик» в розумінні Закону № 4452-VI та для цілей отримання суми гарантованого відшкодування, а тому не набув права на отримання коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 29 березня 2017 року (справа №826/19889/15).

Колегія суддів також вважає за необхідне звернути увагу на те, що позивач безпідставно в заяві про уточнення позовних вимог просить визнати протиправними дії уповноваженої особи щодо визнання нікчемним договору відступлення права вимоги № 1 до договору банківського вкладу від 28 березня 2016 року, оскільки протоколом комісії з питань тимчасових обмежень здійснення неплатоспроможним банком операцій за вкладами від 23 серпня 2016 року не визнавався нікчемним договір відступлення. П. 3.3.2 протоколу тільки доручено Уповноваженій особі розглянути питання щодо встановлення правочинів, укладених особами, зазначеними в п. 3.3.1 та/або визнання цих вкладів укладеними на індивідуальних умовах.

Ч. 4 ст. 38 Закону зобов'язує уповноважену особу Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомити сторони за договорами про нікчемність цих договорів та вчинити дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

На підставі наведеної норми Закону уповноваженими особами Фонду гарантування на адреси вкладників надсилаються повідомлення про нікчемність правочинів, якими вкладників повідомляють про нікчемність правочину та нікчемність транзакцій з переказу коштів на його підставі.

Водночас, позивачу повідомлення про нікчемність не надсилалось і будь-які докази такого направлення у справі відсутні.

Крім того, як підтверджено представником позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, частину грошових коштів у розмірі 41 770 грн., за договором № 45D-652183 позивач отримала 21 квітня 2017 року. Відповідно, станом на час розгляду справи в суді правові підстави для зобов'язання Уповноваженої особи надати до Фонду інформацію щодо позивача про необхідність виплатити кошти у сумі 41 770 грн. є безпідставними.

З огляду на встановлені під час судового розгляду справи обставини, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2018 року, зазначене судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 1 п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 317, 321, 322, 325 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» Славкіної Марини Анатоліївни - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2018 року - скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Літвіна

Судді І.В. Федотов

Є.О. Сорочко

Повний текст постанови виготовлено 11 червня 2018 року.