Справа № 757/191/18-а
Суддя: Соколов О. М.
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
Справа № 757/191/18-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року cуддя Печерського районного суду м. Києва Соколов О.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 батальйону № 1 УПП ДПП в м. Києві рядового поліції Ткачової Богдани Олександрівни про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом до Інспектора роти № 3 батальйону № 1 УПП ДПП в м. Києві рядового поліції Ткачової Богдани Олександрівни, в якому просить скасувати постанову Інспектора роти № 3 батальйону № 1 УПП ДПП в м. Києві рядового поліції Ткачової Богдани Олександрівни, БР № 763270 від 16 грудня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП. Заява обґрунтована тим, що постановою серії БР № 763270 від 16 грудня 2017 року до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн. Адміністративне стягнення до позивача було застосовано з підстав, що ним порушено п. п. 5.38, п.5 дод. 33 Правил дорожнього руху (далі - ПДР). На думку позивача відповідачем при винесені постанови не було наведено доказів, на яких грунтується його висновок про скоєння нею адміністративного правопорушення, також позивач зазначає, що відповідач склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення протиправно, оскільки факту правопорушення не було, а тому оскаржувана постанова є винесена незаконно та підлягає скасуванню.

Про надходження позовної заяви ОСОБА_1, інспектора роти № 3 батальйону № 1 УПП ДПП в м. Києві рядового поліції Ткачової Богдани Олександрівни, було повідомлено у відповідності до ст. 268 КАС України.

20 березня на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачем зазначено що вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та є такими що не підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Провадження у справі відкрито 19.01.2018, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, тому зважаючи на строки розгляду такої категорії справ позов слід розглянути на підставі наявних матеріалів справи.

Судовим розглядом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 763270 від 16 грудня 2017 року до ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 1700,00 грн.

Згідно зазначеної постанови 16.11.2017 о 18 год. 00 хв. позивач керуючи транспортним засобом HYUNDAI GETZ, номерний знак НОМЕР_1, рухалась по вул. Михайла Омеляновича-Павленка у бік площі Слави, під час руху у позивача виникла необхідність надати допомогу малолітньому сину, у зв'язку з чим, зробила вимушену зупинку на парковці біля торговельного центру «Печерський», на паркомісці призначеному для інвалідів, чим порушила п. п. 5.38, п.5 дод. 33 та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п.5 ст.122 КУпАП «зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю /крім випадків вимушеної стоянки/, а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знаку «Водій з інвалідністю» тягнуть за собою накладення штрафу від шести до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

З наведених фактів вбачається, що відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП в діях ОСОБА_1, оскільки така зупинка була вимушеною дією.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення, передбачені ч. ч. 1-3 ст.122 КУпАП.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року номер 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за номером 1408/27853, яка визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП, встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності право: знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У відповідності до ст. 245 КУпАП з метою забезпечення реалізації прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності, уповноважений орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний своєчасно, всебічно, повно і об,активно з'ясувати обставини справи, вирішити її у відповідності з законом та з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУПАП орган чи посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується за всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Особа, яка складала постанову не прийняла до уваги пояснення позивача щодо відсутності в його діях умислу на скоєння адміністративного правопорушення та, що вказана зупинка була вимушена у зв'язку із наданням допомоги малолітньому сину, про що зазначено у постанові позивачем.

Відповідно до ст. 9 КУПАП адміністративним правопорушенням є протиправна, вина/умисна або необережна/ дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за які законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України номер 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті із змінами та доповненнями визначено неприпустимість ігнорування прав осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності. Постанова про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284 КУПАП і містити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення із зазначенням мотивів відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлених останнім доводів. Докази мають бути належними та допустимими.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Незважаючи на ці вимоги у постанові не наведено достатніх належних доказів на підтвердження викладених у постанові обставин та спростування заперечень позивача.

У відповідності до ч.2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б належним чином підтверджували вину позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП відповідачем не надано.

Суд вважає, що наявними матеріалами справи не підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, крім складення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 219592 від 26.11 2017 року, яка на погляд суду складена виключно на припущеннях працівника поліції, не було здійснено жодних дій, направлених на встановлення інших фактичних даних, на основі яких суб'єктом владних повноважень було прийнято рішення про наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що постанова серії БР № 763270 від 16 грудня 2017 року не відповідає вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення і при її винесенні не було дотримано порядку розгляду та не з'ясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 283, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 батальйону № 1 УПП ДПП в м. Києві рядового поліції Ткачової Богдани Олександрівни про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову серії БР № 763270 від 16 грудня 2017 року про накладення штрафу у розмірі 1700 грн. 00 коп. на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.122 КУпАП - скасувати.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дати складання повного тексту до Київського апеляційного адміністративного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1

Відповідач: Інспектор роти № 3 батальйону № 1 УПП ДПП в м. Києві рядовий поліції Ткачова Богдана Олександрівна вул. Народного Ополчення, 9-а, м. Київ, 02000

Дата складання повного тексту постанови 10.05.2018 року

Суддя О.М. Соколов