Справа № 826/8982/17
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8982/17 Суддя (судді) першої інстанції: Шрамко Ю.Т.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Павленка С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

У 2017 році ФОП ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 січня 2018 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 січня 2018 року та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. На думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що магазин не продав алкогольні напої на розлив для споживання на місці, так як не є закладом громадського харчування. Крім того вказано, що на вході в магазин є табличка про заборону вживання алкогольних напоїв в магазині.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, в період з 23 по 31 травня 2017 року посадовими особами ГУ ДФС у місті Києві на підставі направлень на проведення фактичної перевірки дотримання суб'єктом господарювання вимог здійснення оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, здійснення розрахункових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів № 3228/26-15-40-01 та №3229/26-15-40-01 від 23 травня 2017 року та наказу № 3845 від 22 травня 2017 року було проведено фактичну перевірку магазину, що розташований за адресою: м.Київ, вул. Срібнокільська,14А, який належить ФОП ОСОБА_2, за результатами якої складено акт № 26/170/40/НОМЕР_1 від 01 червня 2017 року.

Перевіркою встановлено порушення вимог статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що полягало у реалізації алкогольних напоїв (пива) на розлив для споживання на місці без дозволу суб'єктом господарювання, який не має статусу суб'єкта господарювання у сфері громадського харчування або спеціального відділу, що має статус суб'єкта господарювання громадського харчування з універсальним асортиментом товарів.

20 червня 2017 року на підставі акта перевірки відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення № , яким до ФОП ОСОБА_2 було застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу у розмірі 6 800 грн., а саме за продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.

Позивач не погоджуючись з таким рішенням відповідача звернувся до суду з даним позовом.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно п.11 ч.1 ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі.

Частиною шостою цієї статті передбачено, що продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, суб'єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», за порушення норм цього Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, за порушення вимог статті 15-3 цього Закону у розмірі 6 800 гривень.

Основні вимоги до роздрібної торгівлі горілкою і лікеро-горілчаними виробами, вином виноградним та плодово-ягідним, коньяком, шампанським, вином ігристим (далі - алкогольні напої) визначаються Правилами роздрібної торгівлі алкогольними напоями, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 854 від 30 липня 1996 року (далі - Правила).

Пунктами 2, 22 Правил встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями - діяльність з продажу алкогольних напоїв безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах ресторанного господарства. Роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється через спеціалізовані підприємства, в тому числі фірмові, спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом продовольчих товарів, а також заклади ресторанного господарства. Продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем надавались ГУ ДФС у місті Києві заперечення до акту перевірки в яких зазначено, що магазин не продав алкогольні напої на розлив для споживання на місці, так як не є закладом громадського харчування. Крім того вказано, що на вході в магазин є табличка про заборону вживання алкогольних напоїв в магазині та ведеться відеонагляд.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що при здійснені господарської діяльності позивач не вжив заходів, що унеможливлюють споживання на місці алкогольних напоїв на розлив, а факт продажу алкогольних напоїв підтверджується фіскальним чеком.

Проте, колегія суддів вважає вказані твердження відповідача необґрунтованими оскільки будь-яких належних та достатніх доказів на підтвердження факту споживання на місці алкогольних напоїв (пива) відповідачем до суду не надано.

Враховуючи те, що факт споживання на місці алкогольних напоїв (пива) заперечувався позивачем, а відповідні обставини не були встановлені контролюючим органом в ході проведення фактичної перевірки та не підтверджені належними доказами, як і не знайшли свого підтвердження у суді першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів вважає, що в такому випадку відсутнє порушення позивачем вимог ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або недоведеність матеріалами справи.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві не підлягає задоволенню, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 січня 2018 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови буде виготовлено 06.06.2018 року.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев