Справа № 348/1660/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 червня 2018 року

Київ

справа №348/1660/16-а

адміністративне провадження №К/9901/39267/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик Ю.А., Гімон Н.М., -

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу № 348/1660/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі - об'єднане управління ПФУ) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою об'єднаного управління ПФУ

на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2017 року у складі судді Флоряк Д.В.

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року у складі колегії суддів: головуючого судді Хобор Р.Б., суддів Попка Я.С., Сеника Р.П.,

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним дії об'єднаного управління ПФУ щодо неврахування при розрахунку його пенсії сум районного коефіцієнту та північної надбавки при визначенні розміру заробітної плати, яку він отримував у Нафтогазовидобувному управлінні «Муравлєнковськнафта» виробничого об'єднання «Ноябрськнафтогаз», у відкритому акціонерному товаристві (далі - ВАТ) «Варьеганнафта», у товаристві з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Управлінні автоматизації і енергетики Нафтового виробництва»;

- зобов'язати об'єднане управління ПФУ здійснити перерахунок його пенсії, починаючи з 29 липня 2011 року з урахуванням розміру заробітної плати з районним коефіцієнтом та північною надбавкою.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що дії відповідача є незаконними, оскільки ним були надані відповідні документи (трудову книжку, довідки), що уточнюють особливий характер роботи чи умов праці необхідні для призначення пільгової пенсії та на підтвердження постійної зайнятості на пільговій роботі, чим виконав всі умови для призначення пільгової пенсії відповідно до діючого законодавства, однак при призначенні йому пенсії відповідач при розрахунку його пенсії взяв заробітну плату на підприємствах в районах Крайньої Півночі та місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі, де він працював, без районних коефіцієнтів та північних надбавок.

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області постановою від 08 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року, задовольнив позовні вимоги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що оскільки ОСОБА_1 працював в районах Крайньої Півночі та подав відповідачу довідки про заробітну плату, відповідно на нього поширюється дія Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року і він має право на врахування районного коефіцієнту та північної надбавки при обчисленні пенсії за весь період роботи у даній місцевості.

20 квітня 2017 року об'єднане управління ПФУ звернулось до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) обчислення розміру пенсії із заробітної плати з урахуванням районних коефіцієнтів та північної надбавки проводиться за період роботи до 01 січня 1992 року, оскільки прийнятим Законом СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» з 01 січня 1992 року було передбачено, що у разі виїзду особи за межі районів Крайньої Півночі чи місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі обчислення заробітної плати, із якої призначаються пенсії, проводиться із виключенням цих сум.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 25 квітня 2017 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

Пунктом 4 частини першої розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частини третя статті 3 КАС України).

Позивач відзиву на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції не подав.

Суд заслухав доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про задоволення касаційної скарги.

Суди встановили, що позивач є пенсіонером і перебуває на обліку в об'єднаному управлінні ПФУ, де отримує пенсію за віком з 29 липня 2011 року.

В період з 31 травня 1989 року по 16 жовтня 1995 року позивач працював помічником бурильника капітального ремонту свердловин 4-го і 5-го розряду в Нафтогазовидобувному управлінні «Муравлєнковськнафта» виробничого об'єднання «Ноябрськнафтогаз», яке знаходиться в м. Ноябрськ, Ямало-Ненецького автономного округу Тюменської області (Росія), який відповідно до постанови Ради Міністрів СССР від 10 жовтня 1967 року № 1029 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» віднесено до районів Крайньої Півночі. На даному підприємстві позивач отримував заробітну плату з районними коефіцієнтами та північною надбавкою.

В період з 19 вересня 1997 року по 30 вересня 2003 року позивач працював електромонтером 5-го розряду по ремонту і обслуговуванню електрообладнання, безпосередньо на об'єктах добування нафти і газу у ВАТ «Варьеганнафта». Вказане підприємство знаходиться в м. Радужний, Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області (Росія).

Окрім того, з 01 жовтня 2003 року по 28 грудня 2009 року позивач працював електромонтером 5-го розряду по монтажу УЕЦН в цеху з обслуговування наземного електрообладнання електронавантажувальних установок у ТОВ «Управлінні автоматизації і енергетики Нафтового виробництва» в цьому ж населеному пункті.

Стаж роботи позивача на вищевказаних підприємствах підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці від 26 жовтня 1973 року з посиланням на дату та номер наказів про його прийняття на роботу та звільнення з роботи.

Також суди встановили, що в липні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначенні йому пенсії за віком та з 29 липня 2011 року він її отримує.

02 серпня 2016 року позивач звернувся до об'єднаного управління ПФУ з проханням зарахувати заробітну плату з врахуванням сум районного коефіцієнту та північної надбавки за період його роботи у зазначених вище підприємствах, згідно з наданими довідками про заробітну плату та здійснити перерахунок з моменту призначення пенсії.

Проте об'єднане управління ПФУ листом від 12 серпня 2016 року №154/І-15 відмовило позивачу в проведенні такого перерахунку.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Наведена законодавча норма встановлює порядок зарахування стажу роботи в районах Крайньої Півночі, а не розмір заробітної плати при розрахунку пенсії.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу PCP від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Відповідно до Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій від 03 серпня 1972 року Законом СРСР від 15 травня 1990 року № 1480-I (далі - Закон СРСР № 1480-I) «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» особам, які проживали у районах, де до заробітної плати робітників і службовців встановлено районні коефіцієнти, при призначенні пенсії враховувалася фактична заробітна плата, обчислена із застосуванням районного коефіцієнта та північної надбавки.

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

При цьому, статтею 78 діючого на той час Закону СРСР № 1480-I було передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески.

Відповідно до підпункту «д» пункту 15 Інструкції «Про порядок утримання страхових внесків і використання коштів державного соціального страхування», затвердженої Постановою Президії ВЦРПС від 29 лютого 1960 року, в загальну суму заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески, включалися процентні надбавки за роботу на Крайній Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а також районний та поправочний коефіцієнт.

Разом з тим, частиною третьою статті 96 Закону СРСР № 1480-I передбачено, що при вибутті таких осіб за межі районів Крайньої Півночі чи прирівняних до них районів, у райони, де коефіцієнт до заробітної плати не встановлений, пенсія за їх вибором обчислюється в такому ж порядку, але з виключенням з фактичного заробітку виплат за районними коефіцієнтами, або із заробітку, обчисленого відповідно до статей 76 та 78 цього Закону.

Крім того, колегія суддів зазначає, що ні Законом № 1058-IV, ні Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» не передбачено включення в заробітну плату північної надбавки та районного коефіцієнту.

Необґрунтовані посилання судів на Угоду про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності незалежних Держав в області пенсійного забезпечення, оскільки в даній Угоді регулюється питання зарахування трудового стажу, а не визначення розміру заробітної плати для обчислення, перерахунку пенсії.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що дії відповідача щодо виключення із заробітної плати позивача районних коефіцієнтів та надбавок за період його роботи на Крайній Півночі є правомірними та такими, що відповідають вимогам діючого законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає необґрунтованими висновки судів першої та апеляційної інстанції про наявність підстав для задоволення позову, які ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що судами першої та апеляційної інстанції при ухваленні рішення порушені норми матеріального та процесуального права, тому касаційна скарга підлягає задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, в межах розгляду даної справи має місце неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, що є підставою для скасування судових рішень повністю та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову, що передбачено частинами першою та другою статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 345, 349, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області задовольнити.

Постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

Судді Верховного Суду