Справа № 813/1484/18
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №813/1484/18

04 червня 2018 року

зал судових засідань №9

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Магиревич Ю.Д.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів Рогулі М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Роздільського селищного голови Рогулі Марії Миколаївни, Роздільської селищної ради Миколаївського району Львівської області про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) звернувся до суду з позовом до Селищного голови Роздільської селищної ради Рогулі Марії Миколаївни (місцезнаходження: АДРЕСА_2), в якому просить суд:

- визнати відмову відповідача в задоволенні його запитів на публічну інформацію протиправною;

- зобов'язати відповідача надати відповідь на його запити.

Протокольною ухвалою судового засідання від 04.05.2018 відповідно до ч.4 ст.48 КАС України судом залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Роздільську селищну раду Миколаївського району Львівської області.

У судовому засіданні також уточнено назву відповідача - Роздільський селищний голова.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач звертався із запитами до відповідачів про надання публічної інформації в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», в якому просив надати, а саме: копії протоколу засідання сесії Роздільської селищної ради від 27.02.2018; письмові копії звіту селищного голови Роздільської селищної ради Рогулі М.М. та начальника Роздільського ЖКВ Бугая Г.Н. разом з додатками, що стали основою фінансових показників звіту; копію пояснювальної записки Роздільської селищної ради за 2016рік (додаток №14 до Порядку складання фінансової та бюджетної звітності); копії особових рахунків працівників Роздільської селищної ради за 2015рік, 2016рік та 2017рік (копії карточок особового рахунку). Проте, Роздільським селищним головою Рогулею М.М. відмовлено в наданні такої інформації у зв'язку з тим, що запити оформлені не належним чином. Позивач вважає незаконною бездіяльність відповідача щодо відмови в доступі до публічної інформації, що полягала у ненаданні на його запити копій документів, зазначаючи, що обмеження у доступі підлягає інформація, а не документ. На думку позивача, відповідач застосував обмеження у доступі до публічної інформації за відсутності сукупності умов, передбачених у ст. 6 цього закону, необхідних для обмеження доступу до запитуваної інформації.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що запит позивача на отримання публічної інформації подано не до Роздільської селищної ради, як розпорядника публічної інформації, а до селищного голови, який на переконання відповідача не є розпорядником інформації в розумінні ч.1 ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» . Крім того, вимога про надання інформації про фінансову діяльність юридичних осіб (Роздільське ЖКВ, районний та обласний бюджет) до селищної ради не має відношення, оскільки вона не є розпорядником такої інформації.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив суд позов задовольнити повністю.

Рогуля М.М. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просила суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши вступне слово сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, виходячи з наступних підстав.

Суд встановив, що 02.03.2018 ОСОБА_1 звернувся до Селищного голови Роздільської селищної ради Рогулі М.М. із письмовим запитом на отримання публічної інформації, в якому просив надати наступну інформацію, а саме: копію протоколу засідання сесії Роздільської селищної ради від 27.02.2018; письмові копії звіту селищного голови Роздільської селищної ради Рогулі М.М. та начальника Роздільського ЖКВ Бугая Г.Н. разом з додатками, що стали основою фінансових показників звіту (а.с.5). Вказаний запит отримано особисто секретарем Роздільської селищної ради Дацко Г. 02.03.2018, що не заперечується сторонами.

07.03.2018 листом за №02-21/55 Селищним головою Роздільської селищної ради Рогулі М.М. надано відповідь на запит позивача про відмову у наданні запитуваної інформації, у зв'язку з тим, що запит оформлений не належним чином(а.с.6).

07.03.2018 ОСОБА_1 звернувся до Роздільської селищної ради із письмовим запитом на отримання публічної інформації, в якому просив надати наступну інформацію, а саме: копію протоколу засідання сесії Роздільської селищної ради від 27.02.2018; копію пояснювальної записки Роздільської селищної ради за 2016рік (додаток №14 до Порядку складання фінансової та бюджетної звітності); копії особових рахунків працівників Роздільської селищної ради за 2015рік, 2016рік та 2017рік (копії карточок особового рахунку) (а.с.7). Вказаний запит отримано особисто секретарем Роздільської селищної ради Дацко Г. 12.03.2018, що не заперечується сторонами.

13.03.2018 листом за №02-21/58 Роздільським селищним головою Роздільської селищної ради Рогулі М.М. надано відповідь на запит позивача про відмову у наданні запитуваної інформації, у зв'язку з тим, що запит оформлений не належним чином(а.с.8).

Вважаючи такі відмови протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про визнання дій щодо відмови в наданні інформації протиправними та зобов'язання надати відповідну інформацію.

Суд при вирішенні спору по суті зазначає наступне.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації врегульовані Законом України «Про інформацію».

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначено Законом України «Про доступ до публічної інформації».

У відповідності до ст.34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати i передавати iнформацiю та ідеї без втручання органів державної влади i незалежно вiд кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов'язане з обов'язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановленi законом в інтересах національної безпеки, територіальної цiлiсностi або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров'я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету i безсторонності суду i є необхідними в демократичному суспiльствi.

Спеціальним законом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес є Закон України «Про доступ до публічної інформації» №2939-VI від 13.01.2011 (далі - Закон №2939-VI).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до п.2 ст.5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації забезпечується шляхом надання відповіді на інформаційний запит. Право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених Законом (п.1 ч.1 ст.3 Закон №2939-VI). Доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію (ч.2 ст.5 Закон №2939-VI).

Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту, (ч. 1, 2 ст.19 Закон №2939-VI).

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1)суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2)юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3)особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4)суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.14 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Виходячи із системного аналізу зазначених правових норм, на розпорядників публічної інформації покладено обов'язок надавати на запити зацікавлених осіб вже реально існуючу на момент отримання запиту (тобто раніше створену і в силу цього вже наявну в розпорядженні) інформацію.

Вказана норма не містить вичерпного переліку суб'єктів владних повноважень, як розпорядників публічної інформації, оскільки містить вказівку на те, що такими є і інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства.

Пунктом 7 ч.1 ст. 4 КАС України передбачено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Під владними управлінськими функціями необхідно розуміти діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Статтею 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» система місцевого самоврядування включає, зокрема, сільського, селищного, міського голову.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста, очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

Згідно з п.14 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства.

Таким чином, до повноважень сільського, селищного, міського голови, які надані йому Законом віднесено питання щодо представництва територіальної громади, ради та її виконавчого комітету у відносинах з державними органами, а тому під час виконання цих повноважень, такий є суб'єктом владних повноважень, а відповідно, розпорядником інформації, що стосується цих питань.

Ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту лише в таких випадках: 1)розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2)інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до ч. 2 ст.6 цього Закону; 3)особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені ст.21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених ч.5 ст.19 цього Закону.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відмова у задоволенні запиту на інформацію повинна бути мотивованою, тобто у відмові розпорядник інформації зобов'язаний обґрунтувати наявність підстав обмеження у доступі, які становлять зміст «трискладового тесту». З відмови у доступі до публічної інформації повинно вбачатися: 1)якому з перелічених у п. 1 ч.2 ст.6 Закону №2939-VI інтересів (далі - правомірні інтереси) відповідає обмеження, а також чому обмеження доступу відповідає зазначеному інтересу (інтересам); 2)у чому конкретно полягає шкода правомірному інтересу (інтересам); яким є причинно-наслідковий зв'язок між наданням доступу та можливим настанням шкоди; чому ця шкода є істотною; яка ймовірність настання шкоди внаслідок надання доступу до інформації (пункт 2 ч.2 ст.6 Закону № 2939-VI); 3)чому шкода від надання інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні (п.3 ч. 2 ст. 6 Закону № 2939-VI).

Як вбачається з листів відповідачів від 07.03.2018 №02-21/55 та 13.03.2018 №02-21/58 на запити позивача від 02.03.2018 та 07.03.2018, такі не містять мотивованої відмови на запити позивача про інформацію.

Зважаючи на зазначене, відповіді відповідачів, що містяться у листах від 07.03.2018 №02-21/55 та 13.03.2018 №02-21/58 на запити позивача від 02.03.2018 та 07.03.2018, якими відмовлено позивачу у наданні інформації, суперечать нормам законодавства України в частині доступу до публічної інформації.

Суд не бере до уваги аргументи відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що він не є розпорядником інформації в розумінні ч.1 ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки інформація, яку позивач просив надати у своєму запиті є публічною інформацією, - інформацією, яка створена в процесі виконання суб'єктом владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством; заздалегідь відображена та задокументована на паперовому носії; знаходиться у володінні відповідача.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», якщо розпорядник не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

Таким чином, як видно з матеріалів справи, відповідачам за статусом та характером діяльності могло бути відомо, хто володіє запитуваною інформацією, відтак, мотиви відповідача, наведені у відзиві щодо ненадання інформації позивачу з тих підстав, що він не є розпорядником такої, є хибними.

Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Тому, аргументи відповідача щодо того, що позивачу інформація, яка відображена та задокументована рішеннями сесії, є відома в силу того, що він присутній на кожному засіданні ради, є такими, що суперечать зазначеній вище нормі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно відмовив позивачу в наданні інформації, яка запитувалась в запитах від 02.03.2018 та 07.03.2018, а тому належним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання відповідача надати копії протоколу засідання сесії Роздільської селищної ради від 27.02.2018; письмові копії звіту селищного голови Роздільської селищної ради Рогулі М.М. та начальника Роздільського ЖКВ Бугая Г.Н. разом з додатками, що стали основою фінансових показників звіту; копію пояснювальної записки Роздільської селищної ради за 2016рік (додаток №14 до Порядку складання фінансової та бюджетної звітності); копії особових рахунків працівників Роздільської селищної ради за 2015рік, 2016рік та 2017рік (копії карточок особового рахунку).

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ч.1 ст. 9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, судові витрати у сумі 704,80грн. відповідно до ст. 139 КАС України підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Роздільської селищної ради Миколаївського району Львівської області .

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Роздільського селищного голови Рогулі Марії Миколаївни від 02.03.2018 у розгляді запиту ОСОБА_1 на публічну інформацію.

Визнати протиправною відмову Роздільської селищної ради Миколаївського району Львівської області від 07.03.2018 у розгляді запиту ОСОБА_1 на публічну інформацію.

Зобов'язати Роздільського селищного голову Рогулю Марію Миколаївну повторно розглянути запит від 02.03.2018 ОСОБА_1 на публічну інформацію.

Зобов'язати Роздільську селищну раду Миколаївського району Львівської області повторно розглянути запит від 07.03.2018 ОСОБА_1 на публічну інформацію.

Стягнути з Роздільської селищної ради Миколаївського району Львівської області (місцезнаходження: 81650, Львівська область, Миколаївський район, смт.Розділ, вул.Шевченка, 11, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п 15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 11.06.2018.

Суддя Лунь З.І.