Справа № 813/841/18
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№813/841/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Шавель М.М.

за участю:

представника позивача - Проць Т.В.

представника відповідача - Ткачук Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Львові адміністративну справу за позовом ТзОВ "Асоціація інженерних підприємств" до Головного управління державної фіскальної служби України у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення ,-

в с т а н о в и в:

ТзОВ "Асоціація інженерних підприємств" звернулося в суд з позовом до Головного управління державної фіскальної служби України у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою від 05 вересня 2018 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі з повідомлення сторін.

Позовні вимоги мотивовані тим, що висновки акту перевірки, на підставі яких податковим органом винесено оскаржуване податкове повідомлення - рішення є необґрунтованими та безпідставними, оскільки, на думку позивача, податкова накладна від 31.07.2017 № 66 була зупинена, у зв'язку з тим, позивач позбавлений можливості щодо вчинення будь - яких дій стосовно накладної аж до моменту відмови/реєстрації податкової накладної.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, з підстав викладених у позовній заяві.

Відзив обґрунтовується, тим що викладені висновки в акті № 351/13-01-12-21/38369881 про результати камеральної перевірки є вірними. Вказані порушення встановлені цілком об'єктивно. За таких підстав податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Львівській області за формою "Р" № від 18.10.2017 року є правомірним та обґрунтованим.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Головним управлінням державної фіскальної служби у Львівській області (далі - відповідач) проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТзОВ «АІП» () податкова декларація з податку на додану вартість від 21.08.2017 року № звітний податковий період - липень 2017 року. За результатами перевірки складено акт від 20.09.2017 року за № 351/13-01-12-21/38369881.

Проведеною перевіркою встановлено, порушення п. п187.1 ст.187, п.200.1 ст.200 п.200.4. ст.200 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено суму податкових зобов'язань в сумі 57062 грн., занижене позитивне значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту на 57062 гривні.

На підставі акту перевірки контролюючим органом складено:

податкове повідомлення - рішення форми «Р» № від 18.10.2017 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 71328 грн., у тому числі 57062 за податковим зобов'язанням та 14266 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Не погоджуючись із винесеним рішенням, позивачем подано скаргу до контролюючого органу вищого рівня.

Рішенням Державної фіскальної служби України № 1536/6/99-99-11-01-01-25 від 17.01.2018 р., залишено без розгляду скаргу на податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Львівській області від 18.10.2017 року № .

Перевіряючи обґрунтованість висновків ГУ ДФС у Львівській області, викладених в акті камеральної перевірки від 20.09.2017 № 351/13-01-12-21/38369881, суд встановив наступне.

Як вбачається з акту камеральної перевірки, податковим органом під час перевірки

встановлено, що перевіркою поданої декларації з ПДВ за липень 2017 року встановлено, що згідно Даних ЄДРПН ТзОВ «АІП» упродовж липня 2017 року виписано та зареєстровано на контрагентів (покупців) податкових накладних на загальну суму 172402, 40 грн. Однак в податковій звітності з ПДВ за липень 2017 року ТзОВ «АІП» задекларовано податкові зобов'язання лише на суму 115340, 0 грн. Згідно даних автоматизованої системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України по ТзОВ «АІП» обліковується завищення податкового кредиту - 6233, 97 грн. за липень 2017 року.

Судом встановлено, що позивачем 31.07.2017 року виписано та зареєстровано на контрагентів (покупців) податкові накладні на суму 93 028, 38 грн., в тому числі і податкову накладну від 31.07.2017 № 66 на суму 342 375, 24 грн. Зазначена накладна була направлена для реєстрації до ЄДРПН.

Зі змісту квитанції про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної ЄДПН (а.с.28) вбачається, що документ прийнято, проте, реєстрація зупинена відповідно до п.201.16 ст. 201 ПК України. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄДНП, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄДПН відповідно до п. «в» п.п.201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 №567 та/ або Таблицю даних платника податків, яка передбачена п. 4 цього наказу. Реєстрація вказаної податкової накладної так і залишилася зупиненою.

В ході судового розгляду представником позивача пояснено, що товари зазначені в номенклатурі згідно податкової накладної від 31.07.2017 року № 66 не були відвантажені, не відбулося події, що зумовлює виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг. Таким чином у ТОВ «АІП» відсутній обов'язок щодо відображення у податковій звітності забов'язання за податковою накладною від 31.07.2017 року № 66 в декларації з ПДВ у зв'язку з тим, що заблокована податкова накладна за правилом першої події не підлягала реєстрації в ЄДРПН. ТОВ «АІП» помилково складено та зареєстровано в ЄДРПН податкову накладну від 31.07.2017 року № 66.

Водночас, суд зауважує, що у разі помилкової виписки податкової накладної, законодавцем передбачено певний алгоритм дій для платників податків, направлених на усунення розбіжностей в податковому обліку платника у такому випадку.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, в редакції, що діяла на час спірних правовідносин, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, в редакції, що діяла на час спірних правовідносин, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладній/ розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

Пунктом 20.2 ст.20 ПК України визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, в редакції, що діяла на час спірних правовідносин, реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Згідно положень п.п. 201.16.1 ст. 201 ПК України, в редакції, що діяла на час спірних правовідносин, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, (п.п. 201.16.2 п.201.16 ст. 201 ПК України).

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (п.п. 201.16.3 п.201.16 ст. 201 ПК України).

З аналізу наведених норм вбачається, що за платником податків закріплено право надання додаткових документів та/чи пояснень на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, у разі зупинення контролюючим органом процесу реєстрації податкової накладної.

Суд зазначає, що позивачем не подано письмових пояснень щодо помилковості виписаної накладної, задля розблокування процесу зупинення реєстрації податкової накладної.

При цьому, що згідно пункту 21 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, у разі здійснення коригування сум податкових зобов'язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу V Податкового кодексу України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної.

Порядок складання розрахунку коригування та його реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних аналогічний порядку, передбаченому для податкових накладних, крім випадків, передбачених цим Порядком.

У разі складання розрахунку коригування з метою виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, у розрахунку коригування зазначаються виправлені дані.

Підпунктом 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 ПК України передбачено, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов'язань лише після реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування до податкової накладної.

Отже, виходячи з вказаних вище норм, у випадку помилкового складання податкової накладної на операцію з постачання товарів/послуг, платник податків повинен завершити процедуру реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (надати пояснення та/чи документи, у разі зупинення реєстрації податкової накладної, що передбачено приписами п. 201.16 ст. 201 ПК України), а також в подальшому, з метою виправлення допущеної помилки, має право згідно п. 192.1 ст. 192 ПК України скласти розрахунок коригування до помилково виписаної податкової накладної.

В ході судового розгляду судом встановлено, що позивачем не вчинено дій щодо складання розрахунку коригувань до помилково виписаної податкової накладної.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що в ході судового розгляду справи підтверджено висновок контролюючого органу щодо порушення позивачем п. 187.1 ст. 187, п.200.1 ст.200 ПК України, а саме занижено суму податкових зобов'язань (р.9) в сумі 57062 грн.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст. 90); жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 9); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 4 ст. 90).

Таким чином, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 18.10.2017 № , прийнято у відповідності до положень ч. 2 ст. 2 КАС України, через що у задоволенні позовних вимог про скасування податкового повідомлення - рішення належить відмовити.

З урахуванням вимог ст. 139 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 72,77,94, 241 -246 КАС України , суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Асоціація інженерних підприємств" (місцезнаходження: 79049, м. Львів, вул. Антонича 20 в, ) до Головного управління державної фіскальної служби України у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська 35, код ЄДРПОУ -39462700) про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Львівського апеляційної адміністративного суду. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Львівський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 05 червня 2018 року.

Суддя Кухар Н.А.