Справа № 273/811/18
Суддя: Новицький Є. А.
Дата ухвалення: 2018-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 273/811/18
Провадження № 2-а/273/21/18
У х в а л а

08 червня 2018 року суддя Баранівського районного суду Житомирської області Новицький Є. А. , розглянувши розглянувши розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Хмільницького відділення поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області в особі начальника СГРПП №1 Хмільницького відділення поліції майора поліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дій щодо складання протоколу про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

07.06.2018 року Добаранівського районного суду звернувся ОСОБА_1 із вище вказаним адміністративним позовом.

Суддя, розглянувши дану позовну заяву та додані до неї документи приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 2 КАС Українизавданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 20 КАС Українимісцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно дост. 19 КАС Україниюрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом першим ч. 1 та ч. 6ст. 170 КАС Українисуддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

За змістомст. 251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів та ін.

Згідност. 255 КУпАПскладати протокол про адміністративне правопорушення мають право уповноважені на те посадові особи, представники громадськоїорганізації чи органу громадської самодіяльності. Вичерпний перелік осіб, які мають право на складання протоколу про адміністративне правопорушення, регламентується відповіданими нормативними актами.

Так, предметом позову є дії відповідача, повязані із складанням протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП щодо позивача.

Тобто, вказаний позов не є адміністративним, оскільки відповідачем при складанні адміністративного протоколу здійснювалися не владні повноваження, а процесуальні дії, які повинні бути дослідженні при розгляді справ про адміністративне правопорушення.

Відмовляючи у відкритті провадження суд зазначає наступне:

Нормативно-правовий акт- офіційний акт-волевиявлення (рішення) уповноважених суб'єктів права, що встановлює (змінює, скасовує) правові норми з метою регулювання суспільних відносин.

Натомість, індивідуальний акт має індивідуальну спрямованість, стосується конкретної особи або вирішення конкретної юридичної справи. За своєю природою правовий акт індивідуальної дії, на відміну від нормативного, встановлює не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовується одноразово й після реалізації вичерпує свою дію.

До правових актів індивідуальної дії відносяться рішення субєкта владних повноважень, які поширюються на конкретних фізичних чи юридичних осіб і є актом одноразового застосування норм права.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення не породжує певних правових норм, а його висновки не можна ототожнювати з приписами акту індивідуальної дії. Протокол не має обовязкового характеру для конкретної фізичної особи, адже права та обовязки для конкретної фізичної особи породжує саме рішення субєкта владних повноважень, прийняте на підставі такого протоколу, яким в даному випадку є постанова про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення є тільки доказом у справі, як підтвердження правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, протокол у справі про адміністративне правопорушення не має обовязкового характеру і не набуває статусу рішення в розумінні п. 1 ч. 2ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, внаслідок чого не може бути оскаржений в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, питання щодо правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення наявності чи відсутності в діяннях особи складу адміністративного правопорушення, тощо, належить розглядати в порядку, визначеномуКодексом України про адміністративні правопорушення.

Тобто, питання розгляду та надання оцінки всім доказам, в тому числі і самому протоколу про адміністративне правопорушення, здійснюється під час розгляду питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також , протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно позивача за ч.1 ст.130 КУпАП, розглядається судом першої інстанції, за наслідками розгляду якого виноситься постанова суду, а главами 22-24 КУпАП врегульовано порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення і порядок оскарження цих постанов.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, а також інші дії інспекторів поліції пов'язанні зі збиранням доказів про адмніністравтине правопорушення ( направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і т.п.) самостійним предметом оскарження бути не можуть,оскільки не підпадають під положення ст. 19 КАС України, якою визначено юрисдикцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.

Виходячи з цього, провадження в справі не може бути відкрито і справа не може бути призначена до судового розгляду.

Керуючись ст.ст.251,255 КУпАП, ст. ст.2,19,170 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Хмільницького відділення поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області в особі начальника СГРПП №1 Хмільницького відділення поліції майора поліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дій щодо складання протоколу про адміністративні правопорушення відмовити.

Роз'яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Баранівський районний суд Житомирської області протягом п'ятнадцяти днів з дня з дня проголошення ухвали.

Суддя: Є.А. Новицький