Справа № 805/3265/18-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про продовження процесуального строку

11 червня 2018 р. Справа №805/3265/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Олішевська В.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1, місце проживання: 86100, Донецька область, м. Макіївка, с. Октября, вул. Растреллі, буд.13, кв. 5

до відповідача: Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, місцезнаходження: 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, буд. 5

про: визнання протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2017 року, зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Донецькій області поновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 та виплатити заборгованість за період починаючи з 01.04.2017 року.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2017 року, зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Донецькій області поновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 та виплатити заборгованість за період починаючи з 01.04.2017 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року позовна заява залишена без руху та позивачу встановлено строк на усунення недоліків шляхом надання до суду доказів щодо наявності обставин для відстрочення сплати судового збору передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" або доказів сплати судового збору належного зразка та у належному розмірі, доказів на підтвердження повноважень представника щодо підписання позовної заяви, а саме договір про надання правової допомоги, оригінал ордеру серії ПТ № 038713 на надання правової допомоги, свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю, письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

04 червня 2018 року на адресу суду надійшли письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду від 14 травня 2018 року. Крім того, у наданих до суду поясненнях представник позивача просив суд відстрочити позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 червня 2018 року представнику позивача ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Згідно ч. 1 ст. 4 Законом України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік" з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі 1762 грн.

Згідно з пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою сплачується в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" позивача не звільнено від сплати судового збору за подання даного адміністративного позову.

Таким чином, за подання даного адміністративного позову з вимогою немайнового характеру позивачем має бути сплачено судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто на суму 704,80 грн., за реквізитами вказаними на офіційному сайті Донецького окружного адміністративного суду.

В зв'язку з чим, суд зазначає, що позивачу необхідно надати до суду довідку з органів Державної фіскальної служби, в підтвердження того, що пенсійне забезпечення є єдиним джерелом доходів або надати суду докази сплати судового збору в розмірі 704, 80 грн.

Щодо посилання представника позивача у письмових поясненнях, про неможливість приведення позовної заяви у відповідність до вимог п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, а саме неможливості визначення коду ЄДРПОУ відповідача, оскільки відбувається процедура реорганізація Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області шляхом злиття та утворення Краматорського об'єднаного управління Пенсійного фонду України.

Суд вважає, що зазначене посилання представника позивача є безпідставним, оскільки з позовної заяви вбачається, що відповідачем по справі визначено, саме Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, отже, в ухвалі суду від 14 травня 2018 року суд зазначав про необхідністю зазначення коду ЄДРПОУ відповідача вказаного у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Таким чином, суд зазначає, про необхідність приведення позовної заяви до вимог п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, а саме зазначенням ідентифікаційного коду Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, яке визначено відповідачем по справі.

Щодо підтвердження повноважень представника на підписання позовної заяви, а також надання оригіналу ордеру, копії договору про надання правової допомоги та свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 57 Кодексу адміністративного судочинства України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини четвертої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Частиною 8 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об'єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами; складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.

Частиною першою статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Таким чином, подання адвокатом позовної заяви є професійним правом адвоката, у зв'язку із наданням правової допомоги на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об'єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частина друга статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Частиною третьою статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Згідно частиною 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 Кодексу адміністративного судочинства України повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді (частини 5 ст. 59 Кодексу адміністративного судочинства України).

З аналізу вищезазначених норм суд приходить до висновку про необхідність надання представником оригіналу ордеру ПТ № 038713, оскільки належним та допустимим доказом, який засвідчує повноваження представника позивача відповідно до вимог КАС України або є оригінал ордеру або довіреність.

Зазначена права позиція викладене у рішенні Верховного суду від 09.01.2018 року у справі № 826/15167/15.

Згідно з приписами частини четвертої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат зобов'язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Отже, для представництва особи в адміністративній справі адвокат повинен мати або ордер або довіреність, при цьому, ордер на відміну від довіреності не вказує об'єм повноважень, наданих адвокату.

Представник позивача посилається на те, що пунктом 14 рішення РАУ від 17.12.2012 року № 36 «Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів» визначено, що ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об'єднання (бюро) зобов'язані вказати на звороті ордера.

Суд звертає увагу, що долучений до матеріалів справи ордер не містить таких відомостей стосовно обмежень адвоката на підписання позовної заяви.

Таким чином на думку суду, повноваження адвоката, зокрема, стосовно підписання позовної заяви, повинно підтверджуватись домовленістю сторін саме у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об'єму наданих йому повноважень. При цьому, право підпису позовної заяви є виключним правом позивача яке повинно надаватись представнику шляхом окремого визначення даної дії у договорі або у ордері.

Представник позивача посилається на те, що договір про надання правової допомоги може місти конфіденційний статус та стати предметом адвокатської таємниці яка охороняється законом.

З цього приводу суд зазначає, що згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути, зокрема, договір про надання правової допомоги.

Відповідно суд зазначає, що якщо представник позивача вважає, що договір про надання правової дороги містить конфіденційну інформацію або адвокатську таємницю, представник позивача може надати суду витяг з відповідного договору без надання інформації, яка містить конфіденційну інформацію або адвокатську таємницю.

З огляду на викладене, суд зазначає про необхідність надання представником позивача витягу з договору про надання правової допомоги, яким визначено право адвоката на представництво інтересів позивача у суді та право підпису позовної заяви.

Щодо посилання представника позивача на те, що жодним нормативним актом не передбачено обов'язок адвоката передавати своє свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю третім особам суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України.

Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю і посвідчення адвоката України не обмежуються віком особи та є безстроковими.

Суд зазначає, що витребовуючи у представника позивача копії свідоцтва про право заняття адвокатською діяльності, суд має на меті встановити, що ОСОБА_2 має право на заняття адвокатською діяльністю, та відповідно на підписання позовної заяви як адвокат ОСОБА_1.

Щодо посилання представника позивача на те, що суд мав право перевірити наявність свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю за даними Єдиного реєстру адвокатів України, а також посилання на те, що суд мав звернутися до адвоката ОСОБА_2 з запитом, додавши до звернення належним чином завірене посвідчення судді, та відповідний Указ Президента України про призначення її на посаду судді Донецького окружного адміністративного суду, суд зазначає наступне.

Приписами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, представник позивача звертаючись до суду з даним адміністративним позовом та підписуючи позовну заяву повинен надати суду докази, що посвідчують його повноваження на представництва інтересів позивача, а також на те, що адвокат має право на право адвокатської діяльності.

Отже, посилання представника на те, що суд міг звернутися до адвоката ОСОБА_3 з запитом щодо свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю, є безпідставним, оскільки відповідно до вимог КАС України позивач та представник позивача зобов'язані самостійно надати суду докази на підтвердження повноважень адвоката.

З огляду на це суд зазначає, про необхідність надання суду оригіналу ордеру ПТ № 1852, копії договору про надання правової допомоги (витягу з договору).

Крім того, представник позивача у наданих до суду поясненнях зазначав, що «Зокрема, на випадок якщо це не відомо судді Олішевській В.В., яка у справі № 805/3265/18-а виконує функції суду щодо здійснення правосуддя, звертає її увагу, що вона окрім втручання у незалежну адвокатську діяльність своєю ухвалою незаконно відмовляє у доступі до правосуддя, що відповідно до пп. А п. 1 ч. 1 ст. 160 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є підставою для її дисциплінарної відповідальності» суд з цього приводу зазначає, що зазначене посилання представника про притягнення до дисциплінарної відповідально може сприймати як тиск на суд.

Суд звертає увагу представника позивача на те, що відповідно до статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Приписами частини 4 статті 48 вищезазначеного Закону суддя зобов'язаний звернутися з повідомленням про втручання в його діяльність як судді щодо здійснення правосуддя до Вищої ради правосуддя та до Генерального прокурора.

З огляду на вищевикладене, суд попереджає адвоката ОСОБА_4 про можливість звернення Вищої ради правосуддя та до Генерального прокурора, а також направлення повідомлення до Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури у зв'язку з тиском на суддю, під час здійснення останньою правосуддя.

Згідно положень частини 2 ст. 171 КАС України від 03.10.2017 року №2147-VIII суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до частини 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із частинами другою, третьою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Відповідно до частини 5 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов'язку вчинити відповідну процесуальну дію.

З урахуванням викладеного, оскільки вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху від 14 травня 2018 року не виконані та з метою недопущення порушення права позивача на доступ до праосуддя, передбаченого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, суд вважає за необхідне продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлених ухвалою суду від 14 травня 2018 року з власної ініціативи.

Керуючись ст.ст. 57, 59, 77-80, 160, 161, 243, 248, 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити термін для усунення виявлених судом недоліків по адміністративній справи за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2017 року, зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Донецькій області поновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 та виплатити заборгованість за період починаючи з 01.04.2017 року.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали на усунення недоліків шляхом надання до суду довідки з органів Державної фіскальної служби, в підтвердження того, що пенсійне забезпечення є єдиним джерелом доходів або надати суду докази сплати судового збору в розмірі 704,80 грн.; позовної заяви із зазначенням ідентифікаційного номеру відповідідача відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; докази на підтвердження повноважень представника щодо підписання позовної заяви, а саме договір про надання правової допомоги (витяг), оригінал ордеру серії ПТ № 038713 на надання правової допомоги. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Олішевська В.В.