Справа № 686/21281/16-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 червня 2018 року

Київ

справа №686/21281/16-а

адміністративне провадження №К/9901/44674/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Гімона М.М.,

суддів: Бучик А.Ю., Мороз Л.Л.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Хмельницькому на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2017 року (головуючий суддя - Боровицький О.А.),

у адміністративній справі № 686/21281/16-а за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в місті Хмельницькому (далі - Управління ПФУ) про визнання дії неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила: визнати протиправними дії Управління ПФУ щодо відмови в перерахунку пенсії як державному службовцю відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» та зобов'язати перерахувати та виплатити пенсію у розмірі 88% у зв'язку зі збільшенням заробітної плати працюючого державного службовця згідно статтею 37-1 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3724-ХІІ «Про державну службу» на підставі довідки від 18 серпня 2016 року № 05-99 про заробітну плату виданої головним фінансовим управлінням Хмельницької облдержадміністрації за період з 1 травня 2016 року.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, Управління ПФУ оскаржило її в апеляційному порядку.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року апеляційну скаргу Управління ПФУ залишено без руху та запропоновано протягом тридцяти днів з моменту її отримання надати докази на підтвердження поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження та докази сплати судового збору у розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір».

Наступною ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2017 року апеляційну скаргу повернуто, з підстав неусунення наявних в ній недоліків.

Не погоджуючись з останньою ухвалою апеляційного суду, Управління ПФУ звернулося з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить її скасувати.

Позивач своїм правом подати відзив на касаційну скаргу не скористався.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України, в редакції до 15 грудня 2017 року) апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

За перевіркою матеріалів справи, предметом апеляційного оскарження є постанова Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2016 року, яка прийнята в порядку скороченого провадження. Вперше з апеляційною скаргою відповідач звернувся в межах строку апеляційного оскарження. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 8 грудня 2016 року апеляційну скаргу відповідача залишено без руху, однак, у зв'язку з несплатою судового збору 16 січня 2017 року повернуто.

Вдруге, апеляційна скарга подана відповідачем 2 лютого 2017 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Одночасно просив поновити строк звернення на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що 10 січня 2017 року ним направлено до апеляційного суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки органи Пенсійного фонду України з 1 січня 2017 року звільнено від сплати судового збору. Однак, 30 січня 2017 року на Управління ПФУ надійшла ухвала Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2017 року, якою повернуто його апеляційну скаргу.

Частиною четвертою статті 189 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 року) встановлено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Отже, у випадку пропуску строку апеляційного оскарження підставами для розгляду апеляційної скарги є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Одержавши апеляційну скаргу відповідача суд встановив, що таку подано з пропуском строку апеляційного оскарження, однак, належних доказів на підтвердження факту поважності пропуску строку на подання апеляційної скарги апелянтом разом з матеріалами апеляційної скарги не надано, а тому апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без руху, із наданням строку для надання доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження. Крім того, вказав не дотримання відповідачем вимог частини шостої статті 187 КАС України та зобов'язав надати докази сплати судового збору у розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір».

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху Управління ПФУ отримало 27 лютого 2017 року, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення рекомендованого відправлення (а.с.42).

Однак, Управління ПФУ станом на 30 березня 2017 року вимоги ухвали судді про усунення недоліків апеляційної скарги не виконало.

У зв'язку з чим апеляційний суд, посилаючись на те, що апеляційна скарга не відповідає вимогам, встановленим статей 186-187 КАС України повернув її скаржнику.

Однак, апеляційним судом неправильно застосовані наслідки пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки у разі пропуску такого строку з неповажних причин, абзацом 2 частини четвертої статті 189 КАС України передбачено наслідки у вигляді відмови у відкритті апеляційного провадження.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що з 1 січня 2017 року набрав чинності Закон України від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким внесено зміни до Закону України «Про судовий збір», а саме - доповнено частину першу статті 15 пунктом 18, відповідно до якої Пенсійний фонд України та його органи звільнено від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях, а тому на момент подання 2 лютого 2017 року Управлінням ПФУ апеляційної скарги, воно було звільнено від сплати судового збору.

Таким чином, у апеляційного суду були відсутні підстави вимагати сплату судового збору Управлінням ПФУ за подання апеляційної скарги 2 лютого 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 353 КАС підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом апеляційної інстанції було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, у зв'язку з чим касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала апеляційного суду - скасуванню з направленням справи до апеляційного суду для продовження розгляду.

Керуючись статтями 345, 353, 356 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Хмельницькому задовольнити.

Ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2017 року скасувати, а справу направити до апеляційного суду для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду