Справа № 806/2521/18
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про передачу матеріалів адміністративної справи на розгляд до іншого адміністративного суду)

06 червня 2018 року м. Житомир справа № 806/2521/18

категорія 3.7

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Попова О. Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Житомирській області про зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Житомирській області в якому просить зобов'язати Департамент патрульної поліції управління патрульної поліції в Житомирській області скласти протокол про притягнення до адміністративної відповідальності водія транспортного засобу "Mercedes-Benz Vito" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, за статтею 124 КУпАП та направити даний протокол до на розгляд до Калинівського районного суду Вінницької області. (м. Калинівка, вул. Нестерчука, 70).

Перевіривши матеріали позовної заяви на відповідність статей 19, 20, 160 , 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов висновку що вона не підсудна ОСОБА_3 окружному адміністративному суду та про необхідність передачі матеріалів позовної заяви за підсудністю з наступних підстав.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N005, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, проголошено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви №№ 29458/04, 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що "судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" [див. рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. &?,;…&? ; фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, "встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття "суд, встановлений законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Статтею 55 Конституції України проголошено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до ч.5 ст.125 Основного Закону, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає та встановлює Кодекс адміністративного судочинства України. Зокрема, глава 2 КАС України визначає правила віднесення справ до адміністративної юрисдикції, а також розмежовує предметну, інстанційну юрисдикцію та територіальну підсудність різних адміністративних справ.

Так, статтею 20 КАС України розмежовано предметну юрисдикцію адміністративних судів.

У відповідності до приписів пункту першого частини першої статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема, адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ч.2 ст.20 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені у статті 286 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що компетентним судом за правилами підсудності, тобто судом, встановленим законом, щодо розгляду та вирішення адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Житомирській області про зобов'язання вчинити певні дії є саме місцевий загальний суд як адміністративний суд, а не окружний адміністративний суд.

Суд також наголошує, що розгляд і вирішення адміністративної справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності окружним адміністративним судом є порушенням як норм вітчизняного законодавства, так і приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 № ETS N 005, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, в частині гарантування ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2), щодо якого позивач просить винести протокол про притягнення до адміністративної відповідальності, права на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таким чином, прийняття ОСОБА_3 окружним адміністративним судом позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Житомирській області про зобов'язання вчинити певні дії та відкриття провадження в адміністративній справі за вказаною позовною заявою не може вважатись розглядом справи судом, встановленим законом, оскільки позовна заява належить до виключної предметної компетенції місцевого загального суду як адміністративного суду, визначеного з дотриманням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Частиною першою статті 25 КАС України передбачено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Зі змісту позовної заяви та доданих до нього документів встановлено, що позивач при зверненні до ОСОБА_3 окружного адміністративного суду обрав суд за місцем знаходження відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що місцевим загальним судом до предметної компетенції якого віднесено вирішення даного спору як адміністративного суду за правилами територіальної підсудності (за місцем знаходження відповідача) є Богунський районний суд м. Житомира.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За змістом положень частини п'ятої, шостої статті 29 КАС України питання про передачу адміністративної справи розглядається судом у порядку письмового провадження або, за ініціативою суду, в судовому засіданні. Питання про передачу адміністративної справи, крім випадку, визначеного пунктами 4 - 6 частини першої цієї статті, суд вирішує ухвалою. Ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено.

Враховуючи вищевикладене та з метою недопущення порушень правил предметної та територіальної підсудності, суд приходить до висновку, що матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Житомирській області про зобов'язання вчинити певні дії необхідно передати за предметною та територіальною підсудністю до Богунського районного суду м. Житомира.

Суд також звертає увагу, що відповідно до положень статті 30 КАС України адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана. Спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Керуючись статтями 4, 19, 20, 25, 29, 30, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ухвалив:

Передати матеріали позовної заяви №806/2521/18 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Житомирській області про зобов'язання вчинити дії на розгляд Богунському районному суду м. Житомира (Соборний майдан, 1, м. Житомир, 10014) як адміністративному суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до ОСОБА_3 апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом пятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст ухвали складено: 06 червня 2018 року.