Справа № 819/723/18
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/723/18

31 травня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Порплиці Т.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю " Зелене господарство" до ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення , зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з додатковою відповідальністю "Зелене господарство" із адміністративним позовом до ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Державного кадастрового реєстратора ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «СМП «Геодезія» на замовлення Позивача - ТзДВ «Зелене господарство», повинна була розробити Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування магазину «Лілея», за адресою: м. Тернопіль бульвар Т.Шевченка, буд.43 та Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для розміщення плодорозсадника, за адресою м. Тернопіль, вул. Львівська. ОСОБА_5 кадастровим реєстратором ОСОБА_4 від 19.02.2018 року за № ПВ-018, від 19.03.2018 за № ПВ-018 Позивачу відмовлено у прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру та державній реєстрації земельної ділянки площею 0,0753 га, яка розташована по бульв. Т.Шевченка,буд.43 у м. Тернополі Тернопільського району Тернопільської області для обслуговування магазину «Лілея» та земельної ділянки площею 18,9000 га, яка розташована у місті Тернопіль вул. Львівська, у зв'язку поданням документів не в повному обсязі.

Позивач вважає оскаржувані рішення суб'єкта владних повноважень Повідомлення про відмову в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру такими, що прийняті в супереч положенням чинного законодавства, а дії державного кадастрового реєстратора з їх прийняття протиправними, що і стало причиною звернення до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, з мотивів викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Тернопільській області в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, просив в позові відмовити, з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву від 16.05.2018 року.

Відповідач ОСОБА_5 кадастровий реєстратор ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до п.3 ч. 1 статті 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, заслухавши в судовому засіданні думку представника позивача та представника відповідача, з'ясувавши усі обставини справи та перевіривши їх доказами приходить до переконання, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що на замовлення Позивача - ТзДВ «Зелене господарство», ТОВ «СМП «Геодезія» повинно було розробити Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування магазину «Лілея», за адресою: м. Тернопіль бульвар Т.Шевченка, буд.43 та Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для розміщення плодорозсадника, за адресою м. Тернопіль, вул. Львівська.

У 2001 році ВАТ «Зелене господарство» (ід. код 03353259) був виданий ОСОБА_5 акт на право постійного користування землею серії І-ТР, за № 000121, відповідно до якого право постійного користування поширилось на земельну ділянку площею 0,0753 га, яка розташована по бульв. Т.Шевченка, буд.43 у м. Тернополі Тернопільського району Тернопільської області.

Слід зазначити, що позивач є правонаступником майнових прав і обов'язків ВАТ «Зелене господарство», про що свідчать положення його Статуту та збереження за ним ідентифікаційного коду попередника. Фактично було змінено лише організаційно-правова форма діяльності юридичної особи.

У 1988 році Тернопільському міському виробничому тресту зеленого господарства видано ОСОБА_5 акт на право землекористування Б №035860 на окремі земельні ділянки площею 2,1 га та 18,9 га. Слід зазначити, що у відповідності до положень Статут Позивача ВАТ «Зелене господарство», код за , було засноване відповідно до наказу регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області шляхом перетворення державного підприємства «Тернопільський виробничий трест зеленого господарства» згідно постанови Кабінету Міністрів України від 07.12.1992 року №686 «Про затвердження Порядку перетворення в процесі приватизації державних підприємств у відкриті акціонерні підприємства».

За змістом частини 1 статті 20 Земельного кодексу Української PCP, у редакції чинній на час видачі правовстановлюючого документу на земельну ділянку, передбачалось, що відповідно до Основ земельного законодавства Союзу PCP і союзних республік право землекористування колгоспів, радгоспів та інших землекористувачів засвідчується державними актами на право користування землею. Форми актів встановлюються Радою Міністрів СРСР. Частинами 3 та 4 цієї статті 20 Земельного кодексу Української PCP визначалось, що право довгострокового тимчасового користування землею засвідчується актами, форма яких встановлюється Радою Міністрів Української PCP. Також, положення даної норми роз'яснено, що зазначені документи видаються після відводу земельних ділянок в натурі.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України (справа про постійне користування земельними ділянками) (Справа № 1-17/2005) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення: пункту 6 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України щодо зобов'язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення; пункту 6 Постанови Верховної Ради України "Про земельну реформу" від 18 грудня 1990 року № 563-ХІІ з наступними змінами в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою. Положення пункту 6 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України та пункту 6 Постанови Верховної Ради України "Про земельну реформу", визнані неконституційними та втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Тобто, фактично Конституційний Суд України визнав правомірність використання особами земельних ділянок на праві постійного користування після набрання чинності новою редакцією Земельного кодексу України без обмеження будь-яким строком чи умовами.

Згідно ст. 69 Закону України «Про Конституційний Суд України» рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковим до виконання.

Однак, державним кадастровим реєстратором ОСОБА_4 повідомленнями про відмову в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 19.02.2018 року за № ПВ-018, від 19.03.2018 за № ПВ-018 позивачу відмовлено у прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру та державній реєстрації земельної ділянки площею 0,0753 га, яка розташована по бульв. Т.Шевченка, буд.43 у м. Тернополі Тернопільського району Тернопільської області для обслуговування магазину «Лілея» та земельної ділянки площею 18,9000 га, яка розташована у місті Тернопіль вул. Львівська, у зв'язку поданням документів не в повному обсязі.

Суд вважає, що повідомленнями про відмову в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру порушуються права, свободи, інтереси позивача оскільки відмовою в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру перешкоджає у реалізації права Позивача, як землекористувача із внесення відомостей про формування земельної ділянки, яка перебуває у його постійному користуванні до Державного земельного кадастру шляхом державної реєстрації цієї земельної ділянки, унеможливлює присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, яка перебуває у користуванні Позивача, тобто оскаржувані відмови суб'єкта владних повноважень порушують право Товариства з додатковою відповідальністю "Зелене господарство" на наявність відомостей про земельні ділянки, які перебувають у його користування у ОСОБА_5 земельному кадастрі та належну ідентифікацію цих земельних ділянок у ОСОБА_5 земельному кадастрі через відповідний кадастровий номер.

Судом встановлено, що у позивача, в силу положень законодавства, є дійсне право постійного користування земельною ділянкою площею 0?0753га, яка розташована по бульв. Т.Шевченка,буд.43 у м. Тернополі Тернопільського району Тернопільської області для обслуговування магазину «Лілея» та земельною ділянкою площею 18,9000 га, яка розташована по вул. Львівській у місті Тернополі оскільки реєстрація речових прав на ці ділянки була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення. Проте, в силу чинних на той час вимог законодавства, даним земельним ділянкам не було присвоєно кадастровий номер та передбачених відомостей про її формування до Державного земельного кадастру внесено не було.

Також, у своїх Повідомленнях про відмову в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру Відповідач - ОСОБА_5 кадастровий реєстратор ОСОБА_4 відмовляє Позивачу у прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у зв'язку з тим, що документи подані не в повному обсязі проте, у своїх рекомендаціях фактично надає правову оцінку складовим Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Суд звертає увагу на те, що Відповідач - ОСОБА_5 кадастровий реєстратор ОСОБА_4 у оскаржуваних Повідомленнях про відмову в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру не пропонує позивачу додати додаткові документи, які передбаченні чинним законодавством України, хоча відмовляє у прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з причини подання документів не в повному обсязі, а надає правову оцінку розробленій Технічній документації із землеустрою.

Отже, Відповідач - ОСОБА_5 кадастровий реєстратор ОСОБА_4 вийшов за межі повноважень визначених пунктами 69,70 Порядку та протиправно відмовив Позивачу у прийнятті та розгляді заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, державній реєстрації земельної ділянки.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Згідно статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи , окремих його положень;3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частиною 2 цієї статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно статті 22 Земельного кодексу України, у редакції чинній на час видачі Позивачу державного акту на право постійного користування землею, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Статтею 23 Земельного кодексу України, у редакції чинній на час видачі Позивачу державного акту на право постійного користування землею, передбачено, що Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Згідно частини 3 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за умови, що реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

За змістом частини 1 статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Таким чином, положення Земельного кодексу України містять ряд невід'ємних ознак земельної ділянки, а саме установлені межі, певне місце розташування, визначені щодо неї права.

Згідно частини 1 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Частиною 2 статті 79-1 Земельного кодексу України роз'яснено, що формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.

Частиною 3 статті 79-1 Земельного кодексу України передбачено, що сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у ОСОБА_5 земельному кадастрі. У частині 4 статті 79-1 Земельного кодексу України визначено, що земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

За змістом частини 5 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про ОСОБА_5 земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

За змістом частини 1 статті 9 Закону України «Про ОСОБА_5 земельний кадастр» внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

За змістом статті 10 Закону України «Про ОСОБА_5 земельний кадастр» об'єктами Державного земельного кадастру є: землі в межах державного кордону України; землі в межах території адміністративно-територіальних одиниць; обмеження у використанні земель; земельна ділянка.

Згідно пункту 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 (надалі Порядок) державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку

Пунктом 109 порядку передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою: 1) особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; 2) власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; 3) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

За змістом пункту 111 Порядку ОСОБА_5 кадастровий реєстратор приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77-85 цього Порядку в разі: невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам законодавства; розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, розташування земельної ділянки па території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі.

Згідно пункту 69 Порядку внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється за заявою згідно з додатком 12 замовника документації із землеустрою та оцінки земель або її розробника від імені замовника, якщо це передбачено договором на виконання відповідних робіт (далі - заявник). Одночасно, зазначено, що заява разом з документацією із землеустрою або оцінки земель, електронним документом та іншими документами, зазначеними у пунктах 91-137 цього Порядку, подається заявником ОСОБА_5 кадастровому реєстраторові особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Відповідно до пункту 70 Порядку державний кадастровий реєстратор у момент надходження до нього заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, перевіряє: 1) повноваження особи, що звернулася за внесенням відповідних відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;2) наявність повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;3) розташування об'єкта Державного земельного кадастру на території дії його повноважень;4) придатність електронного документа для проведення його перевірки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

Також роз'яснено, що у разі звернення за внесенням відповідних відомостей (змін до них) неналежної особи (особи, яка не може бути заявником відповідно до цього Порядку), подання заявником не повного пакета документів та/або розташування об'єкта Державного земельного кадастру на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора ОСОБА_5 кадастровий реєстратор відмовляє такій особі, заявникові у прийнятті заяви безпосередньо у момент її подання або у день надходження рекомендованим листом зазначених документів за формою згідно з додатком 13 із зазначенням рекомендацій щодо усунення причин, що є підставою для такої відмови, зокрема найменування та місцезнаходження органу, до повноважень якого належить внесення відомостей (змін до них) про об'єкт Державного земельного кадастру.

Разом з цим, за змістом пункту 110 Порядку передбачено, що для державної реєстрації земельної ділянки ОСОБА_5 кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються лише три документи, а саме: звернення про державну реєстрацію у формі заяви про державну реєстрацію земельної ділянки за формую згідно з додатком 22 Порядку; оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації); електронний документ.

Згідно статті 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Стаття 55 Закону України «Про землеустрій» визначає складові технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) до яких відноситься: а) завдання на складання технічної документації із землеустрою; б) пояснювальну записку; в) рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом); г) згоду власника земельної ділянки, а для земель державної та комунальної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж земельної ділянки користувачем; ґ) довідку, що містить узагальнену інформацію про землі (території); д) копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; е) копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі проведення робіт щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); є) копію правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за умови якщо права власності на такі об'єкти зареєстровані); ж) матеріали польових топографо-геодезичних робіт; з) план меж земельної ділянки, складений за результатами зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками на межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів); и) кадастровий план земельної ділянки; і) перелік обмежень у використанні земельної ділянки; ї) у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні (відновленні) меж земельної ділянки в натурі (на місцевостей) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, що включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Отже, як вбачається із положень статті 55 Закону України «Про землеустрій» рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою є необхідною складовою технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) лише у випадках встановлених законом.

Так, тією ж статтею 55 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що у разі якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити перевірку земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність чи користування, така технічна документація розробляється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України (у випадках, передбачених законом).

Щодо правової позиції Державного кадастрового реєстратора про необхідність подання та наявність довідки, що містить узагальнену інформацію про землі (території), то суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 179 та 180 Порядку ведення Державного земельного кадастру, довідки з Державного земельного кадастру, що містять узагальнену інформацію про землі (території), надаються органам державної влади, органам місцевого самоврядування для здійснення своїх повноважень, визначених законом, особам, які в установленому законом порядку включені до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників, Державного реєстру сертифікованих інженерів-геодезистів та Державного реєстру оцінювачів з експертної грошової оцінки земельних ділянок. Одночасно, роз'яснено, що довідка з Державного земельного кадастру, що містить узагальнену інформацію про землі (території), формується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру у двох примірниках, які підписує ОСОБА_5 кадастровий реєстратор (адміністратор центру надання адміністративних послуг, уповноважена посадова особа виконавчого органу місцевого самоврядування) та засвідчує свій підпис власною печаткою, а у разі, коли довідка надається в електронній формі, - посвідчує його власним цифровим підписом.

Отже, довідки, що містять узагальнену інформацію про землі (території) видають: на підставі відомостей, що внесені до Державного земельного кадастру про таку земельну ділянку. Тобто, зазначена Довідка формується на підставі відомостей внесених до Державного земельного кадастру і не може формуватись ще за відсутності таких відомостей у ОСОБА_5 земельному кадастрі. Крім того, довідка, що містять узагальнену інформацію про землі (території) не є самостійним об'єктом, у пакеті документів необхідних для державної реєстрації земельної ділянки у ОСОБА_5 земельному кадастрі, а являється складовою відповідної документації із землеустрою.

Щодо застосування судового контролю за виконанням судового рішення, суд вважає, що з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача у даній справі, зважаючи на наявність позовних вимог про зобов'язання вчинити дії, що вимагатиме вчинення відповідачами певних дій на виконання судового рішення поза межами судового розгляду даної справи, то необхідно вжити Тернопільським окружним адміністративним судом заходів судового контролю за виконанням судового рішення у цій адміністративній справі.

За змістом частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи все вищевикладене, на користь позивача слід стягнути 7048,00 грн сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю. Повідомлення Державного кадастрового реєстратора ОСОБА_4, що здійснює діяльність у складі ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Тернопільській області про відмову в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру № ПВ- 18 від 19.02.2018 р. та № ПВ-018 від 19.03.2018 р. - визнати протиправними та скасувати.

Зобов'язати Державного кадастрового реєстратора ОСОБА_4, що здійснює діяльність у складі ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Тернопільській області прийняти у товариства з додатковою відповідальністю "ЗЕЛЕНЕ ГОСПОДАРСТВО" (, 46013, м. Тернопіль, просп. Ст. Бандери 83) заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки площею 0,0753 га, яка розташована на бульв. Т. Шевченка, 43 у м. Тернополі для обслуговування магазину "Лілея" та стосовно земельної ділянки площею 18, 9000 га., яка розташована по вул. Львівська в м. Тернополі для розміщення плодорозсадника та провести в установленому законом порядку у ОСОБА_5 земельному кадастрі дії з державної реєстрації цих земельних ділянок із включенням відомостей про них, які передбачені положеннями Закону України "Про ОСОБА_5 земельний кадастр" та Порядком ведення Державного земельного кадастру.

Встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в даній адміністративній справі, зобов'язавши Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області подати у десятиденний строк з дня набрання даного судового рішення законної сили звіт про виконання судового рішення.

Стягнути на користь товариства з додатковою відповідальністю "ЗЕЛЕНЕ ГОСПОДАРСТВО" (, 46013, м. Тернопіль, просп. Ст. Бандери, 83) за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Тернопільській області (адреса: вул. Лисенка,20а, м. Тернопіль, 46000, ) сплачений судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок, сплачений відповідно до квитанції № 96 від 20.04.2018 року, 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок, сплачений відповідно до квитанції № 94 від 20.04.2018 року, 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок, сплачений відповідно до квитанції № 95 від 20.04.2018 року, 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок, сплачений відповідно до квитанції № 93 від 20.04.2018 року .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 червня 2018 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.