Справа № ЗП/806/22/18
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про забезпечення позову)

07 червня 2018 року м. Житомир справа № ЗП/806/22/18

категорія 2.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нагірняк М.Ф., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" до Народного депутата України ОСОБА_2 про зупинення дії депутатського запиту народного депутата України ОСОБА_2 №1076 від 24.05.2018,

встановив:

06 червня 2018 року Представник Позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" до подання позовної заяви до суду подав клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії депутатського запиту народного депутата України ОСОБА_2 №1076 від 24.05.2018року в частині надання відповіді на даний запит до набрання законної сили рішення в такій судовий справі.

Позивач у своєму клопотанні зазначає, що правомірність депутатського запиту від 24.05.2018 року за № 1076 підлягає з'ясуванню під час розгляду справи по суті. Однак враховуючи те, що невиконання або неповне виконання вказаного депутатського запиту спричиняє певні юридичні наслідки для Позивача та його посадових осіб, захист прав, свобод та інтересів Позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, зокрема, зупинення дії оскарженого депутатського запиту, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Безспірно, у відповідності із ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Відповідно до частини другої статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи: якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта, забороною Відповідачу вчиняти певні дії, встановленням обов'язку Відповідача вчинити певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

В заяві про забезпечення позову заявником лише констатуються зазначені правові норми.

Разом з тим, всупереч вимогам статті 150 КАС України в заяві про забезпечення позову не зазначено про існування жодної небезпеки заподіяння шкоди конкретним правам, свободам та інтересам саме ОСОБА_1 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" до ухвалення рішення щодо правомірності запиту Народного депутата України ОСОБА_2.

В заяві про забезпечення позову не наведено жодних доказів неможливості захисту конкретних прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" до ухвалення рішення щодо правомірності запиту Народного депутата України ОСОБА_2.

Суд вважає безпідставними обґрунтування заявником своїх доводів постановою Апеляційного суду Житомирської області від 04.05.2018року, якою, нібито, встановлено певний преюдиційний факт. Відповідно до вказаного судового рішення предметом судового розгляду не була та не могла бути правомірність запиту Народного депутата України ОСОБА_2 від 24.05.2018року.

Заявник помилково ототожнює доводи суду та наведені трактування певних правових норм, викладених в рішенні, із встановленням певних фактів судовим рішенням, які мають обов'язковий характер.

Наведене заявником рішення Верховного суду України від 12.04.2017року (справа № 21-3830а16) не містить і не може містити висновків щодо застосування у спірних правовідносинах правових норм статей 150-151 КАС України, а тому відповідно до вимог ч.5 ст.242 КАС України не може враховуватися при вирішенні даного клопотання про забезпечення позову.

Одночасно суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 86 Конституції України народний депутат України має право на сесії Верховної Ради України звернутися із запитом до органів Верховної Ради України, до Кабінету Міністрів України, до керівників інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також до керівників підприємств, установ і організацій, розташованих на території України, незалежно від їх підпорядкування і форм власності.

У статті 15 Закону вказані положення Конституції України конкретизуються, зокрема в частинах другій, третій зазначається, що запит народного депутата України є його вимогою до відповідних органів або посадових осіб дати офіційну відповідь з питань, віднесених до їх компетенції, і вноситься народним депутатом України у письмовій формі.

Порядок розгляду запиту народного депутата України регламентує Конституція України та стаття 15 Закону України "Про статус народного депутата України". Зокрема, згідно з частиною другою статті 86 Конституції України та ч.5 статті 15 цього ж Закону Президент України, керівники органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, до яких звернуто запит, зобов'язані повідомити народного депутата, групу народних депутатів, комітет Верховної Ради України у письмовій формі про результати розгляду його (їх) запиту у п'ятнадцятиденний строк з дня його одержання або в інший, встановлений Верховною Радою України, строк.

Якщо запит з об'єктивних причин не може бути розглянуто у встановлений строк, Президент України, керівник відповідного органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, до якого звернуто запит, зобов'язаний письмово повідомити про це Голову Верховної Ради України та народного депутата, групу народних депутатів, комітет Верховної Ради України, який вніс (які внесли) запит, і запропонувати інший строк, який не повинен перевищувати одного місяця після одержання запиту.

В розумінні вимог статті 36 Закону України "Про статус народного депутата України" лише певні посадові особи Позивача, а не сам Позивач, можуть нести адміністративну, кримінальну відповідальність, встановлену законом, за невиконання законних вимог народного депутата, несвоєчасне надання на вимогу народного депутата необхідної інформації та документації або подання завідомо недостовірної інформації.

На підставі викладеного суддя приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених законодавцем, для задоволення заяви Позивача про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" про забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом пятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.Ф. Нагірняк