Справа № 308/707/18
Суддя: Бедьо В. І.
Дата ухвалення: 2018-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/707/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Бедьо В.І.

за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ужгород справу за адміністративним позовом Ужгородського МВ ГУДМС України в Закарпатській області до громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_3 про примусове видворення за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Ужгородський МВ ГУДМС України в Закарпатській області звернулося до суду з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_3 про примусове видворення за межі України, який обґрунтовує наступним.

У ході проведення профілактичних заходів щодо нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері під умовною назвою «Мігрант» в м.Ужгороді 14.08.2017 був виявлений громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_3 з документом, що посвідчує особу, а саме паспортом громадянина ОСОБА_5 серії Р № 3484424 виданого 17.01.2009 року.

Згідно наданих пояснень ОСОБА_3, пояснив наступне : … з 25.12.2016 року проживає в місті Ужгород з порушенням правил перебування в Україні. … В Україну приїхав в особистих справах …

За порушення вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства гр-на ОСОБА_5 ОСОБА_3, 14.08.2017 року притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 203 КУпАП. Постановою про накладання адміністративного стягнення було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Згідно листа ГОЦСІ адміністрації Держприкордонслужби від 27.10.2017 року (копія додається) : інформації щодо перетинання державного кордону України гр-ном ОСОБА_5 ОСОБА_3 в базі даних не виявлено.

Таким чином у вказаний термін в рішенні про примусове повернення територію України відповідач не покинув.

З огляду на дані обставини, зокрема на те, що ОСОБА_3 не виконав рішення про примусове повернення, до органів та підрозділів міграційної служби із заявою та документами необхідними для вирішення питання про продовження строку перебування не звертався, документи для виїзду за кордон відсутні позивач просить суд прийняти рішення про примусове видворення за межі України громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_3 ( MAMMADOV SALEH), ІНФОРМАЦІЯ_1

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задоволити з підстав, вказаних у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.4 ст.46 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України.

Судом встановлено, щов ході проведення профілактичних заходів щодо нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері під умовною назвою «Мігрант» в м.Ужгороді 14.08.2017 був виявлений громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_3 з документом, що посвідчує особу, а саме паспортом громадянина ОСОБА_5 серії Р № 3484424 виданого 17.01.2009 року.

В судовому засіданні ОСОБА_3, пояснив, що декілька місяців проходив лікування на Україні, однак тепер згодний повернутися до ОСОБА_5.

З матеріалів справи вбачається, що за порушення вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства гр-на ОСОБА_5 ОСОБА_3, 14.08.2017 року притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Згідно листа ГОЦСІ адміністрації Держприкордонслужби від 27.10.2017 року, що доданий до матеріалів справи: інформації щодо перетинання державного кордону України гр-ном ОСОБА_5 ОСОБА_3 в базі даних не виявлено.

Таким чином у вказаний термін в рішенні про примусове повернення територію України відповідач не покинув.

Положеннями ч.ч. 5, 6 ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЗУ "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 року, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Враховуючи вищенаведені правові положення статей 26 і 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусовому видворенню передують дві обставини, а саме прийняття рішення про примусове повернення та ухилення від виїзду після прийняття такого рішення.

Статтею 288 КАС України передбачено, що позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що у відповідача законні підстави для знаходження на території України відсутні, оскільки термін перебування його на території України закінчився, а тому він підлягає примусовому видворенню з України.

Особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Щодо відповідача, обставин, які вказані в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", та унеможливлюють примусове видворення за межі України не встановлено. Також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Порушення відповідачем законодавства України про перебування на території держави, невжиття заходів щодо вчинення будь-яких дій щодо легалізації перебування на території іноземної для відповідача держави, дає достатні підстави для примусового видворення його з України .

За таких обставин, суд приходить до висновку, що даний позов є обґрунтований і підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 46, 288, 289, 371 КАС України, ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Видворити за межі України громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_3 ( MAMMADOV SALEH), 01.10.1963 р.н

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського адміністративного апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя В.І. Бедьо

.