Справа № 825/2042/18
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 року Чернігів Справа № 825/2042/18
Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ніжинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Ніжинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (далі Ніжинське ОУПФУ, Управління), в якому просить:
- визнати неправомірним та скасувати рішення Ніжинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 05.04.2018 №2075/04/12 про відмову позивачу у перерахунку пенсії;
- зобов`язати Ніжинське об`єднане управління Пенсійного фонду України призначити та виплачувати позивачу пенсію на рівні з військовослужбовцями строкової служби, відповідно до п.3 ст59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", постанови Кабінету Міністрів України №851 та ст.3 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з 01.10.2017.
Позов мотивовано тим, що відповідачем протиправно не проводиться перерахунок пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, оскільки у травні 1986 року він був призваний на спеціальні військові збори та направлений до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби за призовом під час мобілізації для виконання особливо важливого урядового завдання з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. Внаслідок захворювань, отриманих під час виконання військового обов`язку, позивач став інвалідом ІІ групи з 70% втратою працездатності, а тому вважає що має право на отримання пенсії обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.05.2018 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного письмового провадження, без виклику сторін (у письмовому провадженні) та встановлено відповідача 15-ти денний термін, з дня отримання копії ухвали від 18.05.2018 для подання відзиву на позов.
Представником відповідача, в межах встановленого судом строку, подано відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та зазначає, що позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби. Вказує, що в період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивач працював на посаді шофера в Чернігівській автобазі Головного транспортного управління Міністерства будівництва УРСР.
Так, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копією посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), серії НОМЕР_2 (а.с.14).
Згідно довідки серії МСЕ-ЧНВ № 256345 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.15, 16).
30.03.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку та виплати йому пенсії на рівні з військовослужбовцями строкової служби, відповідно до п.3 ст59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", однак листом від 05.04.2018 № 2075/04-12 позивачу повідомлено про відсутність законних підстав для обчислення його пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 (а.с.18-19).
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд зазначає про таке.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я визначені Законом України №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII). Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року (ч.3 ст.59 цього Закону). Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.ст.54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначає Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 (далі Порядок №1210).
Приписами пункту 9-1 Порядку №1210 визначено, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
З аналізу викладених норм слідує, що для перерахунку пенсії відповідно до ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особа має відповідати наступним критеріям: 1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї; 2) участь особи відбувалась під час проходження дійсної строкової служби; 3) особа набула інвалідність внаслідок вищевказаної участі.
Тобто, лише наявність зазначених критеріїв у їх сукупності обумовлюють визначення військовослужбовця як такого, що має право на отримання відповідного розміру пенсійного забезпечення.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в ухвалі від 08.05.2018 у справі № 820/1148/18 (Пз/9901/33/18).
Як вбачається з копії довідки № 51/1559, позивач в період з 01.05.1986 по 07.17.1986 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в складі військової частини 34003 (а.с. 22).
Разом з тим, строкову військову службу, позивач проходив в період з 08.03.1969 по 26.10.1971, а в період участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи працював на посаді шофера в Чернігівській автобазі Головного транспортного управління Міністерства будівництва УРСР, що підтверджується копіями військового квитка та трудової книжки.
Таким чином, враховуючи, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи поза межами проходження ним дійсної строкової служби, суд дійшов висновку, що позивач не має права на перерахунок пенсії відповідно до статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки не відповідає всім критеріям, наявність яких обумовлює право особи на вказаний перерахунок.
У відповідності до вимог ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повне рішення суду складено 12 червня 2018 року.

Суддя Л.О. Житняк