Справа № 811/1183/18
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2018-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 року м.Кропивницький Справа № 811/1183/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Пасічника Ю.П. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (вул. Інгульська, 55, м.Кропивницький, 25007, код РНОКПП НОМЕР_1) до ГУ ДФС у Кіровоградській області (вул.В. Перспективна, 55, м.Кропивницький, 25006, ) про визнання протиправним та скасування вимоги та рішення

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДФС у Кіровоградській області (надалі - відповідач) про визнання протиправними та скасування:

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 20.02.2018 р., про нарахування позивачеві недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 38944,90 грн.;

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 20.02.2018 р., яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 8469,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що посадовими особами відповідача було проведено документальну планову перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р., дотримання законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р. Результати перевірки оформлені актом від 05.02.2018р. №115/11-28-13-03/НОМЕР_1.

З наслідками перевірки встановлено порушення порядку відображення у звітності валових витрат, а саме їх завищення на загальну суму 166306,27 грн.

У звязку з виявленим порушенням позивачеві було збільшено податок з доходів фізичних осіб на суму 29378,23 грн. (2014р. 157,26 грн., 2015р. 2627,19 грн., 2016р. 26593,78 грн.), здійснено нарахування єдиного внеску, та відповідно прийнято оскаржувані рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 20.02.2018 р., яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 8469,50 грн. та вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 20.02.2018 р., про нарахування позивачеві недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 38944,90 грн.

Підставою для прийняття оскаржуваних рішень стали висновки про завищення валових витрат, оскільки до складу задекларованих витрат включено вартість матеріалів, використання та реалізація яких в відповідних звітних періодах не підтверджена документально.

Позивач не погоджуючись з висновками посадових осіб відповідача зазначає, що витрати, які впливають на розмір чистого доходу, відповідають вимогам чинного законодавства та підтверджені документально, який безпосередньо впливає на суму єдиного внеску у платників на загальній системі оподаткування, так, як розраховується множенням чистого доходу на 22% - ставку єдиного внеску.

Відповідачем подано заперечення на позов, вимоги не визнаються з тих підстав що прийняття оскаржуваних рішень здійснено правомірно, оскільки під час перевірки виявлено порушення вимог Податкового кодексу щодо порядку формування та відображення у звітності валових витрат за результатами діяльності позивача за перевірений період (а.с.123-125).

Сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності (письмове провадження) (а.с.190,195).

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши долучені до справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, позивач зареєстрований фізичною особою-підприємцем. Основним видом діяльності позивача, згідно витягу, є виробництво меблів для офісів і підприємств торгівлі (а.с.11,12).

У період з 16.01.2018р. по 29.01.2018р. відповідачем було проведено документальну планову перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р., дотримання законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р. Результати перевірки оформлені актом від 05.02.2018р. №115/11-28-13-03/НОМЕР_1 (а.с.15-37).

В ході перевірки виявлено порушення:

- п. 177.2., п.п. 177.4.1., 177.4.4. п. 177.4 ст. 177, п.п. 1381.1., п. 138.4 ст. 138 ПКУ, в частині заниження податкового зобовязання по податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 29378,23 грн., в т.ч. 2014р. 157,26 грн., 2015р. 2627,19 грн., 2016р. 26593,78 грн.;

- підпункту 1.1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Інші перехідні положення» ПКУ в частині заниження податкового зобовязання по військовому збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 2478,87 грн., в т.ч. за 2015 262,72 грн., 2016 2216,15 грн.;

- частини 2 пункту 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», в частині заниження суми податкового зобовязання по єдиному внеску від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 38944,90 грн. в т.ч. за 2014 363,78 грн., 2015 6077,59 грн., 2016 32503,53 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято оскаржувані рішення:

- вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 20.02.2018 р., про нарахування позивачеві недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 38944,90 грн. (а.с.13);

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 20.02.2018 р., яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 8469,50 грн (а.с.14).

Як вбачається зі змісту акту перевірки, висновки посадових осіб відповідача щодо порушення порядку формування валових витрат ґрунтуються на тому, що до складу валових витрат віднесено вартість товарно-матеріальних цінностей одержаних за видатковою накладною від 25.12.2014р. №762 на суму 10448,45 грн.; видатковою накладною від 30.12.2015р. р. №198на суму 13333,33 грн.; видатковою накладною від 27.12.2016р. №ДО-0004879 на суму 125000 грн.; видатковою накладною від 29.12.2016р. №РН-0000071 на суму 22400 грн., але при цьому, згідно банківських виписок, позивачем не отримано дохід від реалізації вироблених товарів.

Суд зазначає, що за змістом акту перевірки відповідачем не ставиться під сумнів реальність (товарність) господарських операцій, за якими позивачем отримано товарно-матеріальні цінності за вищевказаними видатковими накладними.

Крім того, за змістом ату перевірки (а.с.23) позивачем безпідставно, з чим погоджується позивач, віднесено до складу валових витрат суму сплаченого податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності та суму сплаченого військового збору в розмірі 1,5% чистого оподатковуваного доходу всього в сумі 4524,47 грн, в т.ч. за 2015 4181,29 грн., 2016 343,18 грн.

З матеріалів справи вбачається, що нарахування зобов'язання зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та застосування штрафних санкцій з єдиного внеску, мають похідний характер від суми на яку збільшено дохід (прибуток), отриманий від діяльності позивача, оскільки їх розмір визначався виходячи саме з цієї суми.

За наслідками перевірки сума на яку збільшено дохід позивача становить 166306,25 грн., в т.ч. за 2014 1048,45 грн., 2015 - 17514,62 грн., 2016 147742,18 грн.

До 01.01.2016р., відповідно до п. 2 ч. 1 ст. Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок нараховується - для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Згідно ч. 11 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Отже, розмір єдиного внеску за період 2014, 2015 становить (1048,45 + 17514,62) х 34,7% = 6441,38 грн.

Після 01.01.2016р., відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Згідно ч. 5 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Отже, розмір єдиного внеску за 2016 становить 147742,18 грн. х 22% = 32503,30 грн.

Всього розмір донарахованого єдиного внеску склав 38944,90 грн.

Виходячи з вказаної суми обраховано штрафну санкцію з єдиного внеску в сумі 8469,50 грн. (п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування").

Таким чином, встановлення неправомірності збільшення позивачеві оподатковуваного доходу на 166306,25 грн., буде мати наслідком неправомірність донарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та відповідно застосованих штрафних санкцій.

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб підприємців визначений ст. 177 ПК України.

Відповідно до п. 177.2 ст. 177 ПК України обєктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, повязаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця.

Пунктом 177.4 ст. 177 ПК України визначено перелік витрат, безпосередньо повязаних з отриманням доходів фізичною особою підприємцем від провадження господарської діяльності на загальній системі оподаткування, а саме: витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного обєкта витрат (п.п.177.4.1 п. 177.4 ст. 177 ПК України); витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами розд. IV ПК України); обовязкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обовязкове страхування життя або здоровя працівників у випадках, передбачених законодавством (п.п. 177.4.2 п. 177.4 ст. 177 ПК України); суми податків, зборів, які повязані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які повязані з господарською діяльністю фізичної особи підприємця (п.п. 177.4.3 п. 177.4 ст. 177 ПК України); інші витрати, до складу яких включаються витрати, що повязані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 177.4.3 п. 177.4 ст. 177 ПК України, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги звязку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, повязані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо повязаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (п.п. 177.4.4 п. 177.4 ст. 177 ПК України). Фізичні особи підприємці на загальній системі оподаткування мають право (за власним бажанням) включати до складу витрат, повязаних з провадженням їх господарської діяльності, амортизаційні відрахування з відповідним веденням окремого обліку таких витрат (п.п. 177.4.6 п. 177.4 ст. 177 ПКУ).

Згідно п. 1 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013р. № 481, відповідно до пункту 177.10 статті 177 та пункту 178.6 статті 178 розділу IV Податкового кодексу України (далі - Кодекс) фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат (далі - Книга), у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Згідно п. 9 вказаного Порядку дані Книги заповнюються у гривнях з копійками та використовуються самозайнятою особою для заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи.

Відповідно до п. 177.5. ст. 177 ПК України фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем ведеться Книга обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (а.с. 52-86).

На сторінці 14 книги (а.с. 63) містяться підсумкові записи щодо суми доходу та витрат пов'язаних з отриманням доходу за 2014р.

Сума доходу становить 675238,30 грн. Сума витрат 657515,41 грн. Сума чистого оподатковуваного доходу становить 17727,89 грн.

Вказані показники знайшли своє відображення в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2014р. та додатку №5 до неї (а.с. 147-151).

На сторінці 25 книги (а.с. 74) містяться підсумкові записи щодо суми доходу та витрат пов'язаних з отриманням доходу за 2015р.

Сума доходу становить 866406,49 грн. Сума витрат 843527,91 грн. Сума чистого оподатковуваного доходу становить 22878,58 грн.

Вказані показники знайшли своє відображення в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2015р. та додатку №5 до неї (а.с. 152-156).

На сторінці 37 книги (а.с. 86) містяться підсумкові записи щодо суми доходу та витрат пов'язаних з отриманням доходу за 2016р.

Сума доходу становить 1045155,52 грн. Сума витрат 937879,41 Сума чистого оподатковуваного доходу становить 28008,08 грн. грн.

Вказані показники знайшли своє відображення в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2016р. та додатку Ф2 до неї (а.с. 157-159).

Таким чино, згідно показників бухгалтерської та податкової звітності вбачається, що станом на кінець звітних податкових періодів, які перевірялись, позивачем не допускалось перевищення витрат над доходами, а отже розмір оподатковуваного доходу визначався відповідно до норм Податкового кодексу України.

Частина 1, 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку відповідачем не доведено належними доказами правомірність висновків про порушення позивачем податкового законодавства, а тому прийняті рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 246, 382, 255, 292-297, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вул. Інгульська, 55, м. Кропивницький, 25014, ІПН НОМЕР_1) до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (25000, м. Кропивницький, вул. В.Перспективна, 55, код 39393501) - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 17 липня 2017 року, про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на 22198 грн. 61 коп., у тому числі за податковими зобов'язаннями на 17758 грн. 89.коп., за штрафними (фінансовими) санкціями на 4439 грн. 72 коп.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 14 липня 2017 року зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 21705 грн. 31 коп.

Визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 20.02.2018 р., про нарахування ФОП ОСОБА_1 недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 38944,90 грн..

Визнати протиправним та скасувати рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 20.02.2018 р., яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у розмірі 8469,50 грн.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704грн.80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області ().

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_3