Справа № 395/545/18
Суддя: Забуранний Р. А.
Дата ухвалення: 2018-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 395/545/18 Провадження № 2-а/395/15/2018

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2018 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Забуранного Р.А.,

при секретарі Таран С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 381109 від 28.04.2018 р., складену інспектором УПП в Кіровоградській області лейтенантом поліції ОСОБА_2, у відповідності до якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за допущене порушення п.22.5 Правил дорожнього руху України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. як таку, що винесена безпідставно та з порушенням чинного законодавства.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 28 квітня 2018 року приблизно в 14 год. 45 хв., виконуючи свої службові обовязки він керував автомобілем КАМАЗ 45123, державний номерний знак НОМЕР_1 при перевезенні пшениці насипом та був зупинений відповідачем на трасі Стрий-Кропивницький-Знамянка.У позивача були в наявності всі необхідні документи, але відповідач заявив претензію про нібито допущений перегруз вантажу на одну здвоєну вісь та виніс постанову про притягнення водія до адміністративної відповідальності. При цьому не було враховано його заперечення про відсутність перегрузу, який є неможливим із розрахунку загальної маси вантажу та конструкції автомобіля і причепа. Також позивач заявляв про наміри залучення до справи захисника, але відповідач проігнорував його заяву.

Посилаючись на норми чинного законодавства, просив суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАА №381109 від 28 квітня 2018 рокуу відповідності до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

У судове засідання позивач не зявився. До суду направив письмову заяву з проханням про розгляд справи без його участі та просив суд задовольнити позов.

Відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не зявився, проте направив до суду заперечення на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч.3 ст. 205 КАС України, суд вважає можливим вирішити спір по суті за відсутністю відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, а саме: постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 381109 від 28.04.2018 р., складену інспектором УПП в Кіровоградській області лейтенантом поліції ОСОБА_2про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п.22.5 Правил дорожнього руху України, інші матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Статтями 245-246 КУпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Згідно вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, зазначені вимоги закону при оформленні адміністративних матеріалів та постанови про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 працівниками поліції були порушені.

Фактично дійсні обставини даного порушення за участю позивача працівниками поліції залишились не встановленими за тих підстав: працівник поліції незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, яким складено постанову, не вказано свідків, які могли б підтвердити факт правопорушення, відповідач повністю позбавив водія можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, в постанові не зазначено жодного доказу, на підставі яких інспектор поліції прийшов до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Крім того, при винесенні постанови про скоєння правопорушення свідки, які підтвердили б вину ОСОБА_1, були відсутні, що є порушенням ч.2 ст.256 КУпАП.

Виходячи із норм, викладених в ст.77 КАС України, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Субєкт владних повноважень відповідач у справі зобовязаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані на користь відповідача чи позивача, разом з тим до суду відповідачем не були надані матеріали справи про адміністративні правопорушення, будь які докази, які б підтверджували причетність позивача до вчинення адміністративного правопорушення, що позбавило суд можливості перевірити всі докази, на підставі яких інспектор УПП в Кіровоградській області лейтенант поліції ОСОБА_2дійшов висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України.

Як вбачається з наданого відповідачем до письмових заперечень відеозапису на останньому зафіксовано факт притягнення позивача до адміністративної відповідальності, однак відсутні докази його вчинення, будь-яких інших доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП відповідачем до суду надано не було.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, а постановапро адміністративне правопорушення серії ЕАА № 381109 від 28.04.2018 р., складена інспектором УПП в Кіровоградській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення п.22.5 Правил дорожнього руху України не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора УПП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора УПП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №381109 від 28 квітня 20018 року.

Постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАА №381109 від 28 квітня 2018 рокуу відповідності до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень визнати незаконною, скасувати та закрити провадження у вказаній адміністративній справі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Р. А. Забуранний

копія

Справа № 395/545/18 Провадження № 2-а/395/15/2018

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2018 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Забуранного Р.А.,

при секретарі Таран С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 381109 від 28.04.2018 р., складену інспектором УПП в Кіровоградській області лейтенантом поліції ОСОБА_2, у відповідності до якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за допущене порушення п.22.5 Правил дорожнього руху України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. як таку, що винесена безпідставно та з порушенням чинного законодавства.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 28 квітня 2018 року приблизно в 14 год. 45 хв., виконуючи свої службові обовязки він керував автомобілем КАМАЗ 45123, державний номерний знак НОМЕР_1 при перевезенні пшениці насипом та був зупинений відповідачем на трасі Стрий-Кропивницький-Знамянка.У позивача були в наявності всі необхідні документи, але відповідач заявив претензію про нібито допущений перегруз вантажу на одну здвоєну вісь та виніс постанову про притягнення водія до адміністративної відповідальності. При цьому не було враховано його заперечення про відсутність перегрузу, який є неможливим із розрахунку загальної маси вантажу та конструкції автомобіля і причепа. Також позивач заявляв про наміри залучення до справи захисника, але відповідач проігнорував його заяву.

Посилаючись на норми чинного законодавства, просив суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАА №381109 від 28 квітня 2018 рокуу відповідності до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

У судове засідання позивач не зявився. До суду направив письмову заяву з проханням про розгляд справи без його участі та просив суд задовольнити позов.

Відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не зявився, проте направив до суду заперечення на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч.3 ст. 205 КАС України, суд вважає можливим вирішити спір по суті за відсутністю відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, а саме: постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 381109 від 28.04.2018 р., складену інспектором УПП в Кіровоградській області лейтенантом поліції ОСОБА_2про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п.22.5 Правил дорожнього руху України, інші матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Статтями 245-246 КУпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Згідно вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, зазначені вимоги закону при оформленні адміністративних матеріалів та постанови про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 працівниками поліції були порушені.

Фактично дійсні обставини даного порушення за участю позивача працівниками поліції залишились не встановленими за тих підстав: працівник поліції незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, яким складено постанову, не вказано свідків, які могли б підтвердити факт правопорушення, відповідач повністю позбавив водія можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, в постанові не зазначено жодного доказу, на підставі яких інспектор поліції прийшов до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Крім того, при винесенні постанови про скоєння правопорушення свідки, які підтвердили б вину ОСОБА_1, були відсутні, що є порушенням ч.2 ст.256 КУпАП.

Виходячи із норм, викладених в ст.77 КАС України, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Субєкт владних повноважень відповідач у справі зобовязаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані на користь відповідача чи позивача, разом з тим до суду відповідачем не були надані матеріали справи про адміністративні правопорушення, будь які докази, які б підтверджували причетність позивача до вчинення адміністративного правопорушення, що позбавило суд можливості перевірити всі докази, на підставі яких інспектор УПП в Кіровоградській області лейтенант поліції ОСОБА_2дійшов висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України.

Як вбачається з наданого відповідачем до письмових заперечень відеозапису на останньому зафіксовано факт притягнення позивача до адміністративної відповідальності, однак відсутні докази його вчинення, будь-яких інших доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП відповідачем до суду надано не було.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, а постановапро адміністративне правопорушення серії ЕАА № 381109 від 28.04.2018 р., складена інспектором УПП в Кіровоградській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення п.22.5 Правил дорожнього руху України не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора УПП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора УПП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №381109 від 28 квітня 20018 року.

Постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАА №381109 від 28 квітня 2018 рокуу відповідності до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень визнати незаконною, скасувати та закрити провадження у вказаній адміністративній справі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя підпис

з оригіналом згідно

Суддя: Р. А. Забуранний