Справа № 810/1685/17
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 червня 2018 року

Київ

справа №810/1685/17

адміністративне провадження №К/9901/20143/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Гімона М.М.,

суддів: Бучик А.Ю., Мороз Л.Л.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Київського окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року (головуючий суддя - Брагіна О.Є.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року (головуючий суддя - Ключкович В.Ю),

у адміністративній справі № 810/1685/17 за позовом Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР - ГТВ" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року Київське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - Відділення фонду) звернулось до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР - ГТВ" адміністративно-господарські санкції та пеню за порушення термінів їх сплати.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року апеляційну скаргу Відділення фонду залишено без руху, оскільки вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15 грудня 2017 року; далі - КАС України).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Київського окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року, наведені позивачем, визнані судом неповажними, а тому клопотання про поновлення строку для подання апеляційної скарги залишено без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів попередніх інстанцій, Відділення фонду подало касаційну скаргу в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення - про задоволення позову.

Касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року Відділення фонду мотивує тим, що апеляційним судом не було враховано поважних причин пропуску строку подання апеляційної скарги, а саме звільнення з 23 червня 2017 року працівника Відділення фонду, відповідального за підготовку та направлення апеляційної скарги, а також необхідності часу для вивчення матеріалів справи та підготовки апеляційної скарги новим працівником Відділення фонду, повноваження якого щодо представництва визначені лише з 6 вересня 2017 року. Вказані обставини унеможливили своєчасне подання апеляційної скарги на постанову Київського окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року, однак, є поважними та підлягають поновленню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої та другої статті 341 КАС України (в редакції після 15 грудня 2017 року) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права та не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Статтею 13 КАС України встановлено, що особам, які беруть участь у справі, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною другою статті 186 КАС України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року) апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленим судовим рішенням суду першої інстанції, можуть скористатися правом його оскарження в апеляційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним Кодексом строк.

Частина друга статті 49 КАС України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року) покладає на осіб, які беруть участь у справі, обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до частини першої статті 102 КАС України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року) процесуальний строк може бути поновлений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі у разі його пропущення з поважних причин.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 189 КАС України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року) апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що копію оскаржуваної постанови Київського окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року представником позивача отримано 10 липня 2017 року, тобто останнім днем подання апеляційної скарги фактично є 20 липня 2017 року, однак апеляційна скарга подана 27 липня 2017 року, отже з пропуском десятиденного строку на її подання.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що доводи скаржника про розірвання трудових відносин із працівником Відділення Фонду, відповідального за підготовку та направлення апеляційної скарги не є поважною причиною для поновлення строків на апеляційне оскарження, оскільки ним не надано доказів щодо відсутності у нього в штаті інших спеціалістів в галузі права для виконання свого процесуального обов'язку щодо вчасного подання апеляційної скарги. До того ж, неналежна організація трудового процесу з боку відповідальних осіб не може бути поважною причиною для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 159 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 року) та частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення цієї постанови) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того стаття 2 КАС України та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду апеляційної інстанції відповідає, а викладені в касаційній скарзі мотиви скаржника є неприйнятними, оскільки, законодавством покладено обов'язок дотримання процесуальних строків саме на учасника справи, а не на його окремих працівників, а посилання скаржника стосуються виключно внутрішньої організації роботи установи. Звільнення працівника суб'єкта владних повноважень не може бути розцінено як поважна причина пропуску процесуального строку.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на те, що доводи касаційної скарги правильності висновку суду апеляційної інстанції не спростовують, останній під час розгляду справи вірно застосував норми матеріального права та не порушив норми процесуального права, відповідно до частини першої статті 350 КАС України, підстави для скасування ухваленого ним рішення відсутні.

Що стосується касаційної скарги Відділення фонду на постанову Київського окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що постанова Київського окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року в апеляційному порядку не переглядалася, оскільки ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року Відділенню фонду відмовлено у відкритті апеляційного провадження на постанову суду першої інстанції.

Між тим, ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2017 року (№К/800/32909/17) відкрито провадження за касаційною скаргою Відділення фонду на постанову Київського окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року.

Враховуючи те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції у цій справі в апеляційному порядку не переглядалося, то, відповідно таке судове рішення не може бути переглянуте Верховним Судом як судом касаційної інстанції в адміністративних справах у порядку, визначеному главою 2 розділу ІІІ чинної редакції КАС.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що касаційне провадження за касаційною скаргою Відділення фонду на постанову Київського окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року у справі № 810/1685/17 за позовом Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР - ГТВ" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, відкрите помилково, а тому згідно з частиною другою статті 339 КАС (в редакції Закону № 2147-VIII), підлягає закриттю.

Керуючись статтями 345, 350, 356 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Київського окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року у справі № 810/1685/17 за позовом Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР - ГТВ" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, як помилково відкрите ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 11 жовтня 2017 року.

Касаційну скаргу Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик,

Судді Верховного Суду