Справа № 825/1688/18
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2018 року Чернігів Справа № 825/1688/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Житняк Л.О.

за участі секретаря Стасюк Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Тишко Є.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, третя особа на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство виробничо-торгова фірма "Сіверянка" про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3.) звернулася до суду з адміністративним позовом до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (далі - Чернігівське ОУПФУ), третя особа на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство виробничо-торгова фірма "Сіверянка" (далі - ПАТ "Сіверянка"), в якому просить:

- зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати позивачу до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди її роботи з 04.08.1986 по 20.08.1992 та з 23.12.1993 по 23.12.1998 та призначити з 04.12.2017 пенсію на пільгових умовах за Списком №2 згідно п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що станом на день звернення до Чернігівського ОУПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах її загальний трудовий стаж становив 33 роки 5 місяців 3 дні, вік - 51 роки. При цьому, посади, які вона займала під час роботи, дають право на пільгову пенсію за списком № 2. Також, позивачка вважає, що зазначене є достатньою умовою для призначення відповідачем їй пенсії, однак останній протиправно відмовив у здійсненні вказаних дій.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, у встановлений судом строк надавши свій відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позивач необґрунтовано обчислює пільговий стаж тільки на підставі записів трудової книжки не зважаючи на те, що в ній відсутні необхідні записи про занятість в шкідливих та важких умовах праці повний робочий день. Зазначив, що підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є не лише наявність професії (посади) та виробництва у конкретному списку, а також підтвердження відповідних умов праці працівника за результатами атестації робочих місць за умовами праці впродовж повного робочого дня (не менше 80%), встановленого для цього виробництва, робіт, професій та посад. У зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи та атестації займаної посади, відповідачем було відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по списку № 2. Одночасно просив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Вирішуючи питання щодо розгляду справи за правилами загального позовного провадження, суд виходив з наступного.

Частиною 1 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом (ч.2 та ч.5 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України). Відповідно до ч.4 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд залежно від обгрунтованості заперечень відповідача протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. При цьому ч.7 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що ч.2 - ч.6 цієї статті не застосовуються до справ, визначених п.п.1 - 9 ч.6 ст.12 цього Кодексу. В свою чергу, відповідно до п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо, в тому числі, оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору, що виник між ОСОБА_3 та Чернігівським ОУПФУ, є відмова відповідача в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Тобто, справа, що розглядається, віднесена Кодексом адміністративного судочинства України до справ незначної складності, та її розгляд в порядку загального позовного провадження, з врахуванням вимог ч. 7 ст. 260 Кодексу, не передбачений.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, підтвердженням чому є найвні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 по досягненню 52 року (04.12.2017) звернулась до Чернігівського ОУПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

При цьому, листом від 29.03.2018 за №7421/06 відповідач повідомив ОСОБА_3, що їй відмовлено в призначенні вказаної пенсії у зв'язку з відсутністю пільгової довідки, яка відповідає вимогам чинного законодавства за період роботи з 04.08.1986 по 20.08.1992 та відсутністю необхідного пільгового стажу роботи на день подання заяви. Серед іншого також вказано, що відповідно до наказу від 28.07.1992, копія якого зберігається в пенсійній справі іншої особи, з 01.08.1992 втрачено право на отримання пільгової державної пенсії професіям:

- пп.1.1 - розкрійно-підготовчий цех:

- а) робітника-швачки, оператор швейного обладнання;

- пп. 1.2 швейний цех №1:

а) робітники-швачки, оператор швейного обладнання;

-пп.1.3 швейна дільниця по виготовленню швейних виробів:

- а) робітники-швачки.

Вважаючи вказану відмову Чернігівського ОУПФУ протиправною, позивачка звернулась до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

В силу прямої дії ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому ст.46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Вказане повністю кореспондується зі ст.1 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) - громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Відповідно до ст.100 вказаного Закону особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до ст. 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Отже, згідно із п."б" ч. 1 ст.13 Закону на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року включно.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абз.1 цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абз.1 ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року. Статтею 62 Закону встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із п.1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як встановлено судом, трудова книжка з відповідними записами, які підтверджують право позивачки на пільгову пенсію за Списком №2 надавались відповідачу.

Постановою Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Пунктом 3 вказаного Порядку визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 (приклади у додатках 1, 2).

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.), на момент звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії (04.12.2017) досягла 51 річного віку. Згідно відомостей трудової книжки серії НОМЕР_2 позивачка з 04.08.1986 працювала на посаді швачки швейного цеху №2 зі шкідливими умовами праці на Чернігівській фабриці гумо-технічних виробів. З 01.09.1988 позивачу, у зв'язку з введенням нових тарифних умов оплати праці, встановлений 3 розряд швачки, а з 04.10.1994 по 24.04.2003 переведена на посаду швачки 3 розряду цеха №3 (а.с.15).

18.03.1992 Чернігівську фабрику гумотехнічних виробів перейменовано в Чернігівську швейну фабрику "Сіверянка" (наказ №44), 29.10.1992 Чернігівська швейна фабрика "Сіверянка" реорганізована в Орендне підприємство "Сіверянка" (наказ № 205), а 28.12.1993 Орендне підприємство "Сіверянка" перетворено в Акціонерне товариство закритого типу виробничо-торгову фірму "Сіверянка" (наказ №2). 20.05.2011 Закрите акціонерне товариство виробничо-торгова фірма "Сіверянка" було перейменоване в Публічне акціонерне товариство виробничо-торгова фірма "Сіверянка".

Згідно із довідкою Публічного акціонерного товариства виробничо-торгової фірми "Сіверянка" від 01.12.2017 №102, позивачка у період з 04.08.1986 по 31.12.1991 працювала повний робочий день на Чернігівській фабриці гумотехнічних виробів на посаді швачки та виконувала роботи безпосередньо у виробництві засобів хімічного захисту, що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 (а.с.18).

Більш того, після вказаного періоду позивачка продовжувала шити та клеїти засоби хімічного захисту, при виготовленні яких використовувалась резина, прорезинена тканина, тальк, бензин та інші засоби з хімічним складом, що також підтверджується показами свідків, допитаних в судовому засіданні під присягою.

В подальшому, наказом директора Чернігівської швейної фабрики "Сіверянка" від 23.12.1993 №168 затверджено перелік робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням, згідно Списків №1 та №2, відповідно до яких посади, які обіймала позивачка, включено до зазначеного переліку (а.с.19). Тобто, після проведення атестації робочих місць, з 23.12.1993 підтверджено умови праці позивачки зі шкідливим виробництвом. Крім того, з копії трудової книжки вбачається, що вона не містить записів, що позивачка з 01.01.1992 працювала в нормальних умовах праці.

Відповідно до листа Державної експертизи умов праці Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації від 05.06.2001 №306/13, умови праці, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 за професіями, приведеними в наказі №168, працівникам ЗАТ "Сіверянка" підтверджені на термін до 23.12.1998 (а.с.20).

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач має необхідний вік та стаж, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, оскільки роботи на виробництві засобів хімічного захисту були шкідливими і давали право на державну пенсію на пільгових умовах за Списком №2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173.

При цьому, суд враховує, що відповідно до позиції Вищого адміністративного суду України, викладеній в ухвалі від 04.11.2015 у справі №750/802/15-а (К/800/27248/15): "ненадання уточнюючої довідки, відповідно до вимог п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, не позбавляє позивача права на пільгову пенсію, оскільки її трудова книжка, що є основним документом, який підтверджує трудовий стаж, та записи в ній відповідають вимогам законодавства і підтверджують необхідний для цього стаж роботи позивача на посадах стажер майстра, майстер", а отже в нашому випадку позивачка також має право на пільгову пенсію.

Доводи відповідача, що відсутність, в тому числі, атестації робочого місця ОСОБА_3 не дає змоги призначити їй пенсію на пільгових умовах, суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 21.02.2018 у справі №325/547/16-а, якщо працівник до проведення чергової атестації виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Також не заслуговують на увагу посилання відповідача як у листі від 29.03.2018 № 7421/06 та відзиві на позов, на копію наказу від 28.07.1992 №133 згідно якого, з 01.08.1992 втрачено право на отримання пільгової державної пенсії професіям:

- пп.1.1 - розкрійно-підготовчий цех:

- а) робітника-швачки, оператор швейного обладнання;

- пп. 1.2 швейний цех №1:

а) робітники-швачки, оператор швейного обладнання;

-пп.1.3 швейна дільниця по виготовленню швейних виробів:

- а) робітники-швачки.

До вказаного висновку суд дійшов, оскільки в трудовій книжці позивачки відсутні записи про її роботу у вищезазначених розкрійно-підготовчому цеху, швейному цеху №1 та швейній дільниці по виготовленню швейних виробів. Крім того, зазначений наказ міститься в іншій пенсійній справі іншої особи, та не може використовуватися при призначенні пенсії позивачці за його відсутності у її пенсійній справі.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що наявні в матеріалах справи документи в повній мірі підтверджують факт роботи ОСОБА_3 у спірні періоди на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, суд дійшов висновку про наявність підстав для зарахування до пільгового періоду роботи позивачки період її роботи з 04.08.1986 по 20.08.1992 та з 23.12.1993 по 23.12.1998, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Щодо моменту, з якого необхідно призначити пенсію позивачці, суд зазначає, що згідно вимог ч.1 ст.45 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Таким чином, оскільки ОСОБА_3 звернулась до Чернігівського ОПУФ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах 04.12.2017, то і пенсія позивачці має бути призначена з вказаної дати.

Таким чином, адміністративний позов ОСОБА_3 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, третя особа на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство виробничо-торгова фірма "Сіверянка" про зобов'язання вчинити певні дії належить задовольнити повністю.

Враховуючи положення ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачена сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівського ОУПФУ.

Керуючись ст. ст. 139, 227, 229, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України (просп. Миру,44, м. Чернігів, 14005, ) зарахувати ОСОБА_3 (АДРЕСА_1 14020, ід. код НОМЕР_1) до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди її роботи з 04.08.1986 по 20.08.1992 та з 23.12.1993 по 23.12.1998 та призначити з 04.12.2017 пенсію на пільгових умовах за Списком №2 згідно п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (просп. Миру,44, м. Чернігів, 14005, ) на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1 14020, ід. код НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повне рішення суду складено 12 червня 2018 року.

Суддя Л.О. Житняк