Справа № 813/5712/15
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 червня 2018 року

Київ

справа №813/5712/15

адміністративне провадження №К/9901/10754/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючої судді - Желтобрюх І.Л.,

суддів: Білоуса О.В., Стрелець Т.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2016 року (суддя: Кравців О.Р.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2016 року (судді: Кузьмич С.М., Гулид Р.М., Улицький В.З.) у справі №813/5712/15 за позовом Львівської митниці Державної фіскальної служби до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання неправомірними дій та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

Львівська митниця державної фіскальної служби України (далі - Львівська митниця ДФС України) звернулась до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі - Управління ДВС ГТУ юстиції у Львівській області), в якому просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУ юстиції у Львівській області з винесення постанови про стягнення з боржника - Львівської митниці ДФС виконавчого збору в розмірі 2040,00 грн. від 10.09.2015 ВП № 46702832 та скасувати вказану постанову.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2016 року, в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати такі рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог касаційної скарги посилається на те, що судами неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, а висновки, викладені в оскаржуваних рішеннях, не відповідають обставинам справи. Так, зокрема, судами не враховано, що невиконання постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2015 року ВП № 46702832 у встановлений строк було зумовлене бездіяльністю саме відповідача, оскільки ним винесено постанову про відкриття провадження без врахування ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 01.04.2014 у справі № 813/8766/13-а, не розглянуто заяву Львівської митниці Міндоходів від 16.03.2016 року та не виправлено помилку у постанові про відкриття виконавчого провадження. Таким чином, на переконання скаржника, дії виконавця щодо прийняття оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору є безпідставними та не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV ( далі - Закон № 606-XIV).

Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.

Так, в ході розгляду справи судами попередніх інстанцій було встановлено, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 3 березня 2014 року у справі № 813/8766/13-а задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Львівської митниці Міндоходів про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Визнано протиправним та скасовано наказ Львівської митниці Міндоходів від 4 листопада 2013 року № 675-о «Про звільнення ОСОБА_1»; поновлено позивача на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста Рава-Руська Львівської митниці Міндоходів з 24 вересня 2010 року; стягнуто з Львівської митниці Міндоходів на його користь 8760,37 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення на його користь середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 2267,41 грн. допущене до негайного виконання.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 1 квітня 2014 року виправлено допущену в резолютивній частині постанови Львівського окружного адміністративного суду від 3 березня 2014 року по справі №813/8766/13-а описку та помилку у виконавчому листі в частині зазначення дати поновлення ОСОБА_1 на посаді з « 24 вересня 2010 року» на « 4 листопада 2013 року».

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду у справі №876/4115/14 постанову Львівського окружного адміністративного суду від 3 березня 2014 року змінено в частині стягнення з Львівської митниці Міндоходів на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу і викладено пункт 4 резолютивної частини постанови у наступній редакції: «стягнути з Львівської митниці Міндоходів на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 4 листопада 2013 року до 3 березня 2014 року».

Державним виконавцем на підставі заяви стягувача від 27 лютого 2015 року відкрите виконавче провадження №46702832 щодо примусового виконання виконавчого листа № 813/8766/13-а, виданого 3 березня 2014 року Львівським окружним адміністративним судом, про що винесено постанову від 2 березня 2015 року.

Супровідним листом від 3 березня 2015 року вказану постанову направлено боржнику, Львівській митниці Міндоходів, та зобов'язано останню негайно надати до відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Львівській області письмове підтвердження добровільного виконання рішення або вмотивоване пояснення щодо причин невиконання. Позивачем не заперечується, що вказана постанова була фактично отримана ним 12 березня 2015 року.

16 березня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виправлення помилки в постанові про відкриття ВП № 46702832 від 02 березня 2015 року, просив скасувати вказану постанову, про результати розгляду заяви повідомити позивача.

13 серпня 2015 року за вих. № 09.1-45/228/В3-6284 відповідач звернувся до позивача із вимогою державного виконавця в порядку статей 5, 11, 75 Закону № 606-XIV, відповідно до якої зобов'язав боржника у виконавчому провадженні, Львівську митницю Міндоходів негайно виконати вищевказане рішення суду та в строк до 19 серпня 2015 року надати письмове підтвердження виконання.

19 серпня 2015 року Львівською митницею ДФС видано наказ № 582-о «По особовому складу», яким скасовано наказ від 4 листопада 2013 року № 675-о «Про звільнення ОСОБА_1»; поновлено останню на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці Міндоходів з 4 листопада 2013 року.

26 серпня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про закінчення виконавчого провадження в порядку статті 49 Закону № 606-XIV.

10 вересня 2015 року державним виконавцем винесено постанову ВП № 46702832 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 2040 грн.

Одночасно, 10 вересня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, яку направлено на адресу позивача супровідним листом від 11 вересня 2015 року № 09.1-45/228/В3-7112.

Відмовляючи у задоволенні позову суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про обґрунтованість постанови державного виконавця ВПВР Управління ДВС ГТУ юстиції у Львівській області від 10.09.2015 ВП № 46702832 про стягнення з Львівської митниці ДФС виконавчого збору в розмірі 2040,00 грн., у зв'язку з невиконанням рішення суду у строк, встановлений для добровільного його виконання.

Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV (тут та далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень передбачених законом, в тому числі і судових, є завдання державної виконавчої служби.

Згідно зі статтею 11 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний здійснити заходи, необхідні для своєчасного і повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з положеннями статті 17 Закону № 606-XIV виконавчі листи, що видаються судами та постанови судів у адміністративних справах є виконавчими документами, на підставі яких здійснюється примусове виконання рішень.

Рішення про поновлення на роботі чи на попередній посаді незаконно звільненого або переведеного працівника підлягає негайному виконанню. В такому разі державний виконавець відкриває виконавче провадження не пізніше наступного робочого дня після надходження відповідних документів (в тому числі виконавчого листа) і невідкладно розпочинає його примусове виконання (пункт 2 частини 3, частина 4 статті 30 Закону № 606-XIV).

Згідно з вимогами частини 2 статті 25 Закону № 606-XIV у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Однак, якщо рішення підлягає негайному виконанню, строк, встановлений частиною другою цієї статті, не надається, а його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

За приписами статті 76 Закону № 606-XIV рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У разі невиконання власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника на них накладається штраф та застосовуються інші заходи, передбачені законом.

Аналіз наведених вище правових норм дозволяє дійти висновку, що під негайним виконанням розуміється виконання рішення не пізніше наступного дня після відкриття виконавчого провадження.

За приписами частини 1 та 2 статті 28 Закону № 606-XIV у разі невиконання боржником рішення немайнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи.

Тобто, постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та без поважних причин. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом № 606-XIV порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, постанова про відкриття виконавчого провадження № 46702832 від 02 березня 2015 року надійшла на адресу до відповідача 12 березня 2015 року, а тому, відповідно, мала бути виконана не пізніше наступного дня, - 13 березня 2015 року.

Однак, у встановлений для добровільного виконання строк виконавчий документ Львівською митницею Міндоходів виконано не було.

Таким чином, враховуючи, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що при винесені постанови від 10.09.2015 ВП № 46702832 відповідач діяв відповідно до положень № 606-XIV, - з огляду на що підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Стосовно посилань скаржника на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2015 року винесена без врахування ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 01.04.2014, а також на нерозгляд державним виконавцем звернення позивача від 16.03.2015 щодо внесення відповідних виправлень, колегія суддів зауважує, що предметом розгляду даної справи є постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору. Постанова про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2015 позивачем не оскаржувалась.

Окрім того, наведені вище обставини не звільнили позивача обов'язку негайного виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Отже, зважаючи на особливості виконання вказаного виду рішень у вказаній категорії справ, Львівська митниця Міндоходів повинна була негайно, тобто не пізніше наступного робочого дня після отримання постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження поновити відповідну особу на роботі, не очікуючи примусових заходів щодо виконання рішення та пов'язаних із цим негативних наслідків, передбачених Законом № 606-XIV.

Таким чином, доводи касаційної скарги не спростовують правильності висновків судів попередніх інстанцій.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновки судів попередніх інстанцій є обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, внаслідок чого касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2016 року у справі №813/5712/15 залишити без змін, а касаційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби, - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя: І.Л. Желтобрюх

Судді: О.В. Білоус

Т.Г. Стрелець