Справа № 807/1577/17
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/1825/18
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Попка Я. С.;

за участю секретаря судового засідання - Торкот Д. О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2018 року в справі № 807/1577/17 (головуючий суддя - Плеханова З. Б., м. Ужгород, повний текст рішення виготовлений 07 лютого 2018 року) за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,-

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2017 року Закарпатським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування наказу Закарпатської митниці ДФС № 987-о від 14 листопада 2017 року «Про особовий склад»; поновлення ОСОБА_1 на займаній посаді; допущення негайного виконання рішення суду про поновлення на займаній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що митним органом неправомірно було звільнено позивача із займаної посади, так як строкові трудові договори за весь час з 2015 року переукладалися неодноразово, а тому вважаються такими, що укладені на невизначений строк. Крім того, звільнення проведено у період його тимчасової непрацездатності, на підставі чого оскаржуваний наказ вважає протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачем - ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивач та представник позивача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримали та просять таку задовольнити.

Представник відповідача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечила та просить відмовити в задоволенні такої.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Відповідно до статті 19 частини 2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Встановлено, що Закарпатською митницею ДФС був виданий оскаржуваний наказ від 14.11.2017 року № 987-о, яким було оформлено припинення трудових правовідносин між ОСОБА_1 та Закарпатською митницею ДФС ( а.с.8).

В наказі, зокрема, вказано, що підставою його винесення є постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017 року, якою апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС задоволено частково, зокрема, скасовано постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року у справі № 807/744/15 в частині задоволення вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу Закарпатської митниці ДФС від 10 квітня 2015 року № 398-0 «Про звільнення ОСОБА_1.» та про поновлення ОСОБА_1 на посаді державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС або рівнозначній їй посаді, та прийнято в цій частині нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову. Тобто, наказ від 14.11.2017 року № 987-о було винесено для виконання судового рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції не погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлено, що з 13 грудня 2013 року ОСОБА_1 працював на посаді старшого державного інспектора кінолога відділу кінологічного забезпечення управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Чопської митниці Міндоходів, що стверджується копією трудової книжки позивача ( а.с.9-14).

Наказом відповідача за № 142-о від 30.01.2015 року, призначено у порядку переведення позивача з 01 лютого 2015 року на посаду головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням відповідача тимчасово, на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку основного працівника (ОСОБА_2.) до дня його фактичного виходу з відпустки, як особу яка зарахована до кадрового резерву на цю посаду, звільнивши з посади старшого державного інспектора-кінолога відділу кінологічного забезпечення управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Чопської митниці Міндоходів.

18 лютого 2015 року наказом відповідача за № 68-кв відповідно до статті 179 КЗпП та статті 18 Закону України "Про відпустки", позивачеві було надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 18 лютого 2015 року по 01 березня 2015 року .

Наказом відповідача за № 109-кв від 27 лютого 2015 року, відповідно до п.3 статті 25 Закону України "Про відпустки", позивачеві було надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною з 02 березня 2015 року по 24 лютого 2016 року, у зв'язку з тим, що дитина потребує домашнього догляду.

Відповідно до наказу відповідача за № 398-0 "Про звільнення ОСОБА_1." від 10 квітня 2015 року, позивача - головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням відповідача, призначеного тимчасово, на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника (ОСОБА_2.) звільнено із займаної посади 14 квітня 2015 року, у зв'язку із закінченням строку трудового договору, відповідно до п. 2 статті 36 КЗпП України.

Наказом начальника Закарпатської митниці ДФС від 10 квітня 2015 року № 442-кв "Про припинення відпустки для догляду за дитиною", у зв'язку із закінченням строку трудового договору, з 14 квітня 2015 року припинено позивачу відпустку для догляду за дитиною без збереження заробітної плати, надану наказом начальника Закарпатської митниці ДФС від 27 лютого 2015 року № 109-кв "Про надання відпустки для догляду за дитиною".

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.08.2017 року визнано протиправними та скасовані накази Закарпатської митниці ДФС № 442-кв від 10.04.2015 року "Про припинення відпустки по догляду за дитиною" та наказ № 398-0 від 10.04.2015 року "Про звільнення ОСОБА_1.", поновлено на посаді головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС або на рівнозначну посаду.

На виконання постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.08.2017 року №807/744/15 та постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.08.2017 року ВП №54517641, був виданий наказ Закарпатської митниці від 18.08.2017 року №700-о, відповідно до якого скасовано п.1 наказу Закарпатської митниці ДФС від 10.04.2015 №398-о "Про звільнення ОСОБА_1." та поновлено ОСОБА_1 з 15.04.2015 року на посаді головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС, тимчасово, на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника (ОСОБА_3.) до дня її фактичного виходу з відпустки (а.с.26).

Встановлено, що в подальшому, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017 року, апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС задоволено частково, зокрема, скасовано постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року у справі № 807/744/15 в частині задоволення вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу Закарпатської митниці ДФС від 10 квітня 2015 року № 398-0 "Про звільнення ОСОБА_1." та про поновлення ОСОБА_1 на посаді державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС або рівнозначній їй посаді, та прийнято в цій частині нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позову. (а.с.27-29).

Відмовивши в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у зв'язку із скасуванням підстав для поновлення позивача, та визнання судом правомірним звільнення, яке мало місце 10.04.2015 року, був виданий оскаржуваний наказ від 14.11.2017 року №987-о, яким було оформлено припинення трудових правовідносин між позивачем та Закарпатською митницею ДФС (а.с.8). Також судом зазначено, що оскаржуваний наказ не вказує на нове звільнення позивача, оскільки наказ від 14.11.2017 року №987-о був виданий з метою приведення стану трудових правовідносин у відповідність до наказу Чопської митниці Міндоходів про звільнення позивача від 10.04.2015 року №398-о, який був визнаний правомірним постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017 року №876/9214/17.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає, що з такими висновками суду першої інстанції не можна погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 39-1 Кодексу законів про працю якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. Трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 23, вважаються такими, що укладені на невизначений строк.

Встановлено, що протягом усього періоду часу з 2015 року й по 14 листопада 2017 року позивач працював на різних посадах, проходив службу у різних підрозділах Закарпатської митниці ДФС, зокрема й переводився та призначався на посади за результатами стажування.

Так, зокрема, наказом № 443-о від 06 квітня 2016 року ОСОБА_1 переведено на посаду головного державного інспектора митного посту «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС, як особу, яка успішно пройшла стажування на цій посаді.

Наказом № 285-о від 11 квітня 2017 року ОСОБА_1 переведено на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного посту «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС з посадовим окладом згідно з штатним розписом у розмірі 3801,00 грн. на місяць, і з збереженням раніше встановлених надбавок.

Колегія суддів наголошує, що вищевказаний наказ є чинним та не скасованим Закарпатською митницею ДФС, позивач працював на постійному місці роботи, а звільнення відбулося не з посади, яку останню займав позивач, а саме - головного державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного посту «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС, а на виконання постанови суду щодо поновлення позивача на роботі на тимчасово вакантне місце. При цьому, на момент звільнення ОСОБА_1 вже не працював на цьому тимчасово вакантному місці, а в порядку проходження служби був призначений на постійну посаду, і підстав для його звільнення з цієї посади немає.

Відтак, з огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів констатує, що наказ Закарпатської митниці ДФС № 987-о від 14 листопада 2017 року «Про особовий склад» - не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України та підлягає скасуванню, а ОСОБА_1 ОСОБА_1 підлягає поновленню на роботі.

Відповідно до довідки № 07-70-05/39-1000 від 17 квітня 2018 року, яка видана Закарпатською митницею ДФС середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 становить 10539,10 грн.

Згідно з ч. 5 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Колегія суддів зазаначає, що оскільки позивачем не ставилася вимога про стягнення всього середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то задоволенню підлягає сформульована ним позовна вимога щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця в сумі 10539,10 грн.

Згідно пунктів 2, 3 частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відтак, постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати за один місяць в розмірі 10539,10 грн. слід допустити до негайного виконання.

Щодо вимоги позивача зобов'язати Закарпатську митницю ДФС подати звіт про виконання судового рішення, то така задоволенню не підлягає, оскільки згідно зі ст. 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, а п. 3 ч. 1 ст. 371 передбачено, що в справах щодо поновлення на посаді у відносинах публічної служби судові рішення виконуються негайно, тобто підстав щодо зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подавати звіт про виконання судового рішення немає.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на неповно, необ'єктивно і всебічно не з'ясованих обставинах, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, тому таке підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 312, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 317, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2018 року в справі № 807/1577/17 - скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Закарпатської митниці ДФС № 987-о від 14 листопада 2017 року «Про особовий склад».

Поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного посту «Солотвино» Закарпатської митниці ДФС з 15 листопада 2017 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в межах одного місяця в сумі 10539,10 (десять тисяч п'ятсот тридцять дев'ять гривень десять копійок).

Постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати за один місяць в розмірі 10539,10 (десять тисяч п'ятсот тридцять дев'ять гривень десять копійок) допустити до негайного виконання.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
Я. С. Попко
Повне судове рішення складено 08 червня 2018 року.