Справа № 266/1027/18
Суддя: Курбанова Н. М.
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/1027/18
Провадженя№ 2-а/266/46/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.06.2018 року м. Маріуполь
Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі:
головуючого-судді - Курбанової Н.М.,
при секретарі - Макогон С.Б.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Донецькій області ОСОБА_2 про скасування постанови,
ОСОБА_1 звернувся з позовом до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Донецькій області ОСОБА_2 про скасування постанови. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 22 лютого 2018 року інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Донецькій області ОСОБА_2 було винесено постанову АР №878390 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 грн. Відповідно до змісту постанови він, керуючи транспортним засобом держ.номер АН4357НН в Кальміуському районі м. Маріуполя, на блок-посту № 7 перевозив вантаж, щебінь гранітний насипом та перевищив навантаження на вісі 900 кг., тобто при нормі 22т. фактично 22,9т. Свою провину заперечує та вважає, що не порушував правил дорожнього руху, оскільки в акті від 22.02.2018р. Управлінням Укртрансбезпеки у Донецькій області зафіксовано, що фактична маса транспортного засобу - 38,0 тон при нормативно допустимій 40 тон. Дані відомості свідчать про те, що фактична маса транспортного засобу з урахуванням вантажу не перевищила нормативно-допустиму, але за рахунок того, що щебінь - це сипучий вантаж, його розподіл в кузові є нерівномірним, тому і навантаження на вісі є нерівномірними. В даному випадку він не мав можливості контролювати процес рівномірності завантаження щебеню, який перевозиться насипом в кузові та його розподіл. Вимоги перевіряючих про необхідність ручного розподілу (лопатою в кузові) вантажу є необґрунтованими та такими, які суперечать нормам безпеки, а тому позивач вимушений звернутися до суду і просить скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення на нього від 22.02.2018р. АР №878390 у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за ст.132-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02.03.2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до вимог ст. 162 КАС України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.
Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, прихожу до наступного.
Згідно ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Судом встановлено, що постановою серії АР №878390 від 22 лютого 2018 року, винесеною інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Донецькій області ОСОБА_2, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, у вигляді штрафу 510 грн.
Даною постановою зазначено, що водій ОСОБА_1 22 лютого 2018 р. об 11 год. 16 хв., керував транспортним засобом «Renault», номерний знак НОМЕР_1, рухаючись у м. Маріуполь, Кальміуський район, автошлях Словянськ-Донецьк-Маріуполь, км 221+980, з перевищенням навантаження на осі т/з 22,900т., при дозволеному навантаженні 22т., чим порушив п. 22.5.в ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП (а.с. 13).
Згідно товарно-транспортної накладної № 783 від 22.02.2018р. водієм ОСОБА_1, здійснювалось перевезення транспортним засобом, номерний знак НОМЕР_1, вантажу - щебеню, масою брутто 22,800т. з пунктом розвантаження у м. Маріуполі (а.с. 14-15).
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - Правила дорожнього руху).
Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху, ці Правила, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
У відповідності до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 22 лютого 2018 р. перевищив навантаження на вісі т/з 22,900т., при дозволеному навантаженні 22т., чим порушив п.22.5 Правил дорожнього руху.
Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.
Відповідно до ст. 132-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з п. 3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затверджений наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013 № 1007/1207 (далі - Порядок № 1007/1207) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.
Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування встановлений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету міністрів України № 879 від 27.06.2007 року «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі Порядок №879).
Згідно п.п. 3, 15 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.
Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.
Відповідно до п. 5 Порядку № 1007/1207 працівники відповідних підрозділів МВС під час здійснення габаритно-вагового контролю: здійснюють зупинку транспортних засобів для проведення габаритно-вагового контролю у випадках, передбачених підпунктом 6 пункту 4 цього Порядку, з дотриманням Правил дорожнього руху; здійснюють перевірку у водія великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформленого та виданого в установленому законодавством порядку. У разі відсутності такого дозволу вживають заходів щодо проходження габаритно-вагового контролю таким транспортним засобом; у разі виявлення порушень правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, у тому числі за результатами здійснення їх габаритно-вагового контролю, вживають заходів реагування, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законодавчими актами.
Відповідно до пп. пп. 4-8 п. 4 Порядку № 1007/1207 посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю; складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансінспекції щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС; у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю; реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.
Таким чином, проведення габаритно-вагового контролю щодо здійснення відповідних вимірювань, віднесення того чи іншого транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних, є виключною компетенцією Укртрансбезпеки.
Відповідно до п.п. 16,18 вказаного Порядку №879, габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.
За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.
При цьому, відповідно до пп. 2 п. 2 Порядку №879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Відповідно до п.4 абз.4 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» від 18 січня 2001 року №30 допускається перевищення вагових параметрів над визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та плати за проїзд.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що законодавцем чітко передбачено критичну похибку в розмірі 2 %, що еквівалентно 320 кг на ось, що дозволяє враховувати специфіку вантажу, в тому числі й сипучого (щебінь), який під час транспортування здатний зсуватися.
Відтак, відповідачем по справі правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1
При цьому суд не бере до уваги твердження позивача про те, що вантаж є сипучим та неможливо передбачити зсув на ось при транспортуванні вантажу, оскільки водій транспортного засобу відповідно до вимог п. 22.2 ПДР зобовязаний контролювати розміщення, кріплення і стан вантажу, щоб уникнути його падіння, створення перешкод для руху, що не було вчинено позивачем в даній ситуації, внаслідок чого відбулося перевищення навантаження на осі автомобіля, яким він керував, на 900 кг.
Крім того, ні дії посадових осіб Укрртрансбезпеки по складанню акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та самого здійснення габаритно-вагового контролю, ні сам акт позивачем до суду не оскаржувались.
Вищевикладене свідчить про правомірність дій відповідача щодо притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень відповідно до винесеної постанови від 22 лютого 2018 року.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 8-10, 241-246, 257, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Донецькій області ОСОБА_2 про скасування постанови - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області (п. 15.5 перехідних положень КАС України) протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Курбанова Н. М.