Справа № 822/82/18
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/82/18

Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук О.П.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

06 червня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області (далі Славутське ОУПФУ) в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку йому пенсії зі збільшенням на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років відповідно до положень пункту 2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов'язати орган пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком, починаючи з 29 червня 2017 року з врахуванням вимог п.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, з урахуванням проведених виплат.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 березня 2018 року позов задоволено частково: визнано протиправною відмову Славутського ОПФУ від 01.12.2017 №72Г-10 щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 з її збільшенням на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років відповідно до положень пункту 2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов'язано Славутське ОПФУ здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії за віком, починаючи з 29 червня 2017 року з врахуванням вимог пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, з урахуванням раніше проведених виплат; в задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обгрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що призначення і виплата пенсій громадянам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Крім того, судом першої інстанції залишено поза увагою ту обставину, що відповідно до норм ч.2 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок пенсії проводиться з дати звернення особою до органу пенсійного фонду з відповідною заявою.

Від позивача відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

За правилами ч.3 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, надавши юридичну оцінку обставинам справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що остання підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії.

З 27 вересня 2014 року позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчислену згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Управління з заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до вимог ч. 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на яку останнім надано відповідь від 01 грудня 2017 року про відсутність підстав для перерахунку пенсії в розмірах, зазначених у зверненні позивача, мотивовану тим, що відповідно до чинного законодавства України виплата пенсії постраждалим від аварії на ЧАЕС 2 категорії проводиться відповідно до норм Закону № 1058-ІV і пенсія за віком заявнику розрахована відповідно до статей 27, 28 цього Закону.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач як ліквідатор наслідків на ЧАЕС при трудовому стажі понад 20 років, має право на перерахунок пенсії зі збільшення пенсії на 1 відсоток заробітку за рік, відповідно до статті 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, однак вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити, виходячи із слідуючого.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі Закон № 796-XII) визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до частини другої статті 27 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV) за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Тобто, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" або спеціальним Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75% заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85% заробітку.

У зв'язку з цим для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в пункті 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Аналіз викладеного положення Закону свідчить про те, що останнє визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1% розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1% мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці 1 цієї частини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в пункті 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 вересня 2016 року (справа № 21-1255а16) та в рішеннях Верховного Суду від 06 березня 2018 року (справа № 565/1475/17), від 20 лютого 2018 року (справа №287/89/17-а), від 06 лютого 2018 року (справа №560/675/17), від 17 квітня 2018 року (справа №346/5614/16-а).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач повинен здійснювати розрахунок пенсії позивачу, виходячи з мінімального страхового стажу 20 років з наступним збільшенням на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад 20 років, а відтак наявні підстави для проведення перерахунку пенсії останньому.

Водночас колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції невірно визначено початкову дату перерахунку пенсії -29.06.2017 року, зважаючи на наступне.

Відповідно до статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, днем звернення за перерахунком пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Частиною 4 статті 45 вказаного вище Закону визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Право на перерахунок пенсії реалізується особою на підставі власного волевиявлення шляхом подання до органу Пенсійного фонду України відповідної заяви.

Як встановлено колегією суддів, ОСОБА_2 звернувся до Управління з заявою про перерахунок пенсії 21 листопада 2017 року, а тому перерахунок пенсії, необхідно здійснити з 01 грудня 2017 року.

Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд в рішенні від 17 квітня 2018 року в справі №346/5614/16-а за аналогічним позовом.

Пунктом 1 ч.1 ст.317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції -зміні.

Керуючись ст.ст. 33, 77, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії змінити.

Абзац третій резолютивної частини викласти наступним чином:

"Зобов'язати Славутське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії за віком, починаючи з 01 грудня 2017 року з врахуванням вимог пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, з урахуванням раніше проведених виплат."

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.