Справа № 821/598/18
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 р. м. ХерсонСправа № 821/598/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.

при секретарі: Собчук Є.В. за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Антонівської селищної ради, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення від 16.06.2006 року № 22,

встановив:

Позивач звернувся із адміністративним позовом до Антонівської селищної ради, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення від 16.06.2006 року № 22.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.09.1997 належить на праві приватної власності майно, яке складається з жилого будинку літ. "А" ракушнякового, критого шифером жилою площею 63 кв.м. з літньою кухнею літ. "Б", огорожею № 1-3, розташованого в м. Херсоні, с. Антонівка, вул. Фурманова, 16-в та на підставі виписки з наказу по радгоспу-заводу "Янтарний" Агропрома Херсонської області № 2/3 від 16.01.1989, за житловим будинком по вул. Фурманова, 16- в в с. Антонівка, м. Херсон закріплена земельна ділянка площею 0,04 га.

Позивачем під час оформлення присадибної земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: м. Херсон, вул. Фурманова, 16-в, площею 0,04 га було виявлено порушення меж вищезазначеної земельної ділянки користувачем сусідньої земельної ділянки за адресою: м. Херсон, вул. Фурманова, 16-6 - ОСОБА_3, шляхом оформлення права власності на частину земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні позивача. Право власності ОСОБА_3 набув на підставі рішення Антонівської селищної ради від 16.06.2006 № 22.

Крім того, з проекту землеустрою Антонівської селищної ради щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 за адресою: м. Херсон, с. Антонівка, вулд .Фурманова, 16-6, позивачем виявлено порушення в проекту землеустрою процедури погодження меж з сусідніми земельними ділянками. Межі суміжними власниками (землекористувачами) не погоджені.

Також вказав, що відповідно до акту від 06.07.1983 по відведенню земельної ділянки по вул. Фурманова. 16-6 у с. Антонівка, м. Херсон, плану земельної ділянки по вул. Фурманова. 16-6 в с. Антонівка, м. Херсон від 09.08.1983 та плану земельної ділянки по вул. Фурманова, 16-в у с. Антонівка, м. Херсон від 30.03.1987, межа між земельними ділянками по вул. Фурманова 16-6 та 16-в у с. Антонівка, м. Херсон є прямою та складає 33,4 м, а відповідно до плану земельної ділянки по вул. Фурманова, 16-6 у с. Антонівка, м. Херсон, який міститься в проекті землеустрою, оспорювана межа між вищезазначеними земельними ділянками є нерівною та складає 44,16 м.

На підставі вказаного вважає, що Антонівська сільська рада не мала права приймати рішення від 16.06.2006 № 22 про надання у власність ОСОБА_3 земельну ділянку по вул. Фурманова, 16-6 в с. Антонівка, м. Херсон площею 0,0641 га та просить визнати протиправним та скасувати вказане рішення.

Ухвалою суду від 03.03.2018 р. позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків. Позивач недоліки позовної заяви усунув.

Ухвалою від 13.04.18 у справі відкрито спрощене провадження.

Ухвалою суду від 10 травня 2018 року у справі зупинено провадження.

Ухвалою суду від 05.06.2018 р. поновлено провадження у справі.

04 травня 2018 року від відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі. Заяву обґрунтовано тим, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

В судовому засіданні представник позивача просив відмовити в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача просив закрити провадження у справі.

Третя особа та її представник підтримали клопотання про закриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, третьої особи та його представника, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд зазначає наступне: в ході розгляду справи встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить житловий будинок жилою площею 63 кв.м. з літньою кухнею, огорожею № 1-3, розташованого в м. Херсоні, с. Антонівка, вул. Фурманова, 16-в.

Крім того, на підставі виписки з наказу по радгоспу-заводу "Янтарний" Агропрома Херсонської області № 2/3 від 16.01.1989, за житловим будинком по вул. Фурманова, 16- в у с. Антонівка, м. Херсон закріплена земельна ділянка площею 0,04 га.

Рішенням Антонівської сільської ради від 16.06.2006 № 22 надано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку по вул. Фурманова, 16-6 в с. Антонівка, м. Херсон площею 0,0641 га.

На думку позивача, вказане рішення порушує його права, оскільки не погоджено межі наданої ОСОБА_3 земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Аналізуючи вказане, суд приходить до висновку, що спірні правовідносини між позивачем та відповідачем пов'язані із правом позивача на користування та володіння земельною ділянкою.

Суд зазначає, що п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 7 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку, що у порядку адміністративного судочинства захисту підлягають права та охоронювані законом інтереси осіб у сфері публічно-правових відносин, які є складовою частиною правових відносин, що виникають у суспільстві.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В ході розгляду справи встановлено, що спірні правовідносини виникли у зв'язку у сфері земельних правовідносин.

Частинами 1, 2 ст. 2 Земельного Кодексу України встановлено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Згідно п. б, в ст. 80 Земельного кодексу встановлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Пунктом "г" ч. 1 ст. 121 Земельного Кодексу України встановлено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

За змістом статей 2 та 5 ЗК Рада при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб'єктом земельних відносин.

Отже, спори предметом яких є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав на неї, не підлягають розгляду за правилами КАС України.

Крім того, згідно рішення Конституційного суду України звід 16.04.2009 у справі № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), зазначено: Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання."

Тобто, у вказаному рішенні зроблено висновок стосовно неможливості скасування рішення саме органом місцевого самоврядування, а не будь-яким іншим суб'єктом права.

Частиною 1 ст. 21 Цивільного кодексу України встановлено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до частини 1 ст. 155 Земельного кодексу України, в разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Отже, якщо правовий акт індивідуальної дії органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси територіальних громад чи окремих осіб, він може бути скасований у судовому порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 11 листопада 2014 року у справі №21-493а14, від 29 вересня 2015 року у справі № 21-345а15, від 10 листопада 2015 року у справі №21-2319а15, від 26 січня 2016 року у справах № 21-3367а15, 21-5523а15, від 01 березня 2016 року у справі № 21-3174а15.

При цьому суд звертає увагу, що той факт, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, не змінює правової природи спірних відносин, оскільки характер інтересу у спорі є приватноправовим, та жодним чином не публічно-правовим.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 р. у справі Zand v. Austria вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з &l ;…&gc; питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів &l7;…&g ;". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

У справі Беллет проти Франции (Bellet v. France), суд з прав людини зазначив, що ст. 6 пар. 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства .

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку, що даний спір не є публічно-правовим у розумінні приписів КАС України, оскільки стосується правовідносин, пов'язаних із особистими правами позивача на землю, тому дана справи не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Частиною 2 статті 238 КАС України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Отже, суд вважає необхідним роз'яснити позивачеві, що вказана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись 3, 4, 19, ст. 238, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Закрити провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_5 до Антонівської селищної ради, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення від 16.06.2006 року № 22.

Роз'яснити позивачу, що повторне звернення з такою самою позовною заявою не допускається.

Повернути позивачу судовий збір в розмірі 704,80 грн. відповідно до квитанції від 23.03.2018 р.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

У разі постановлення ухвали в порядку письмового провадження ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено 08 червня 2018 року.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 6.2.1