Справа № 756/4891/16-а
Суддя: Шевчук А. В.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

30.05.2018 Справа № 756/4891/16-а
Справа пр. №2-а/756/24/18
ун. №756/4891/16-а
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

за участі секретаря судового засідання - Мушкетик І.В.,

в присутності позивача - ОСОБА_1

розглянувши у позовному провадженні в судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві у якій просила: визнати неправомірним дії відповідача щодо відмови у перерахунку її пенсії з урахуванням отриманих сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії державного службовця з 19.03.2014 року з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, виплачених під час роботи в ЦМУЛДЕР та СЛЕД; зобов'язати відповідача виплатити донараховану та недоплачену суму пенсії з урахуванням раніше виплачених сум за законодавством, що діяло на час призначення пенсії державного службовця.

В обґрунтування своїх позовних вимог, ОСОБА_1 вказувала, що з 19.03.2014 року перебувала на обліку в УПФ України у Оболонському районі м. Києва та отримувала пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про державну службу».

Позивач 15.03.2016 року звернулась до відповідача з заявою, в якій просила провести перерахунок її пенсії включивши до складу заробітної плати призначення матеріальної допомоги для оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, з яких були сплачені страхові внески на державне пенсійне страхування, а з січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Оскільки листом УПФ України у Оболонському районі м. Києва від 22.03.2016 року позивача повідомлено про відмову у проведенні перерахунку призначеної пенсії, ОСОБА_1 просила про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12.04.2016 року відкрито скорочене провадження у справі в частині вимог адміністративного позову про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити перерахунок в межах шестимісячного строку, в частині вимог про здійснення перерахунку за період з 19.03.2014 року по 01.11.2015 року позов залишено без розгляду.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 18.05.2016 року позов ОСОБА_1 задоволено, при цьому визнано протиправними дії Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку пенсії позивача з урахуванням отриманих сум матеріальних допомог на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутові питань. Зобов'язано Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києва здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.11.2015 року з урахуванням фактично нарахованої та виплаченої їй пенсії, в обрахунок заробітної плати для обчислення пенсії із включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Також, зобов'язано Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києва виплатити позивачу, донараховану та невиплачену суму пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

При цьому, ухвалою Київського апеляційного Адміністративного суду від 22.09.2016 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 та повністю скасовано ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 12.04.2016 року, як в частині залишення позову без розгляду, так і в частині відкриття провадження у справі по якій винесено постанову про задоволення вимог позивача, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Також, ухвалою Київського апеляційного Адміністративного суду від 22.09.2016 року провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії зупинено до розгляду по суті позовних вимог ОСОБА_1 за період з 19.03.2014 року по 31.10.2015 року.

В той же час, на чергову апеляційну скаргу ОСОБА_1, ухвалою Київського апеляційного Адміністративного суду від 16.01.2017 року скасовано ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 16.11.2016 року про залишення позову без розгляду в частині вимог, що виходять поза межі шестимісячного строку позовної давності. При цьому, апеляційною інстанцією зазначено, що ОСОБА_1 адміністративний позов подала в межах строку звернення до адміністративного суду оскільки дізналася про порушення своїх прав лише з листа від 29.03.2016 року, а залишення позову в частині вимог з 19.03.2014 року по 01.11.2015 року було безпідставним. Справу повернуто до Оболонського районного суду для продовження розгляду.

За таких обставин, з огляду на позицію та висновки апеляційного Адміністративного суду, суд першої інстанції здійснює розгляд даного позову лише в частині вимог ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві за період з 19.03.2014 року по 31.10.2015 року.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві та погодилась про можливість розгляду справи лише в частині вимог які зазначені у позові однак не були охоплені Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 18.05.2016 року.

Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову з підтвердженням направлення позивачу, копії відзиву та доданих до нього документів, суду не надав.

В судовому засіданні обговорено та не заперечувалося позивачем можливості розгляду та завершення справи за відсутності представника Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві.

Суд, вивчивши позовну заяву в частині вимог за період з 19.03.2014 року по 31.10.2015 року, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києва та отримує пенсію по інвалідності, яку було призначено відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Після призначення пенсії позивач 15.03.2016 року звернулася до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги для оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань.

22.03.2016 року відповідачем надано відповідь на вищевказану заяву, в якій відповідач зазначає, що включення матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань до складу заробітної плати державного службовця безпідставні та не передбачені законом, посилаючись на ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній з 01.01.2015 р.), Постанову Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року (зі змінами, чинними з 24.04.2014 р.), згідно яким при призначенні пенсії ОСОБА_1 проведений розрахунок пенсії державного службовця згідно довідок від 19.03.2014 року № 5-88, № 5-89. До заробітної плати для обчислення пенсії включено суми: 1 707,00 гри. (посадовий оклад), 125,00 грн. (надбавка за ранг), 458,00 грн. (надбавка за вислугу років), 5 355,67 грн. (надбавка за високі досягнення у праці, щомісячна надбавка за особливі умови служби в митних органах, щомісячні премії, премії до державних свят - дані виплати обраховані, виходячи з сум за 24 календарних місяців, поділених на 24). Основний розмір пенсії з 19.03.2014 року складає: 7 645,67 гри. х 80% = 6 116,54 грн.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі розмір пенсії збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У свою чергу, згідно до положень частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Положеннями частини першої ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, зокрема, враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески.

Як вбачається з положень ст. 2 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року, структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно до положень частини другої ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Положеннями частини шостої ст. 33 зазначеного вище Закону визначено, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Частиною сьомою ст. 33 Закону України «Про державну службу» встановлено, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно приписів ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Виходячи з вимог ст. 40 зазначеного Закону, обов'язковою умовою є сплата страхових внесків з відповідної середньої заробітної плати (доходу) певної особи.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця установлений Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31 травня 2000 року.

Положеннями пункту 4 зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України передбачено, що особи, які вийшли на пенсію згідно Закону України «Про державну службу», мають право на перерахунок пенсій, але лише за умови підвищення заробітної плати державним службовцям після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу». Заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому, премія та інші надбавки враховуються в середніх розмірах стосовно визначених законодавством таких виплат у відповідному державному органі, з якого особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично їй встановлені.

Таким чином, аналіз наведених норм права дає підстави дійти до висновку про те, що чинне законодавство, як загальне так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також інші виплати.

Крім того, беручи до уваги той факт, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами та матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження, а саме з виплат державним службовцям, як допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, а також премії та надбавки, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Крім цього, з огляду на положення ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.

При цьому, наведеною нормою права визначено, що Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об'єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» №1078 від 17 липня 2003 року індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

Отже, суми індексації заробітної плати, на які також були нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, підлягають врахуванню під час обчислення пенсії державного службовця.

Таким чином, з наведеного вбачається, що усі інші виплати (матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань), які виплачувались ОСОБА_1, є частиною заробітної плати державного службовця та виплачуються за рахунок та у межах фонду оплати праці, передбаченого в Державному бюджеті України, а також, враховуються при обчисленні середнього заробітку, що зберігається за посадовою особою відповідно до законодавства, на них нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому повинні враховуватись при обчисленні розміру пенсії державного службовця у розмірах, що виплачуються на день звільнення посадової особи з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії, у даному випадку пенсії державного службовця.

Відповідно ст. 37 Закону № 1166-VІІ «Про державну службу» в редакції, яка діяла на момент виходу позивача на пенсію у березні 2014 року відсотковий розмір пенсії за вислугу років, яка призначається державним службовцям у разі реалізації ними такого права: пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою та другою ст.77 КАС України передбачено, що на кожну зі сторін покладено обов'язок довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не надав суду заперечень проти позову, достатніх та беззаперечних доказів обґрунтування правомірності свого рішення.

За таких обставин дії вчиненні відповідачем щодо не урахування при призначенні позивачці пенсії отриманих сум матеріальних допомог на оздоровлення, соціально-побутові потреби, грошової винагороди за сумлінну і безперервну працю в органах державної влади, індексації заробітної плати є протиправними, суперечать вищезазначеними нормам закону, що свідчить про наявність порушень прав, свобод та інтересів позивачки збоку відповідача.

З огляду на висновки апеляційного суду зроблені в ухвалі від 16.01.2017 року про звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду в межах строку визначеного чинним законодавством, суд вважає, що позов підлягає задоволенню також за вимогами про перерахунок пенсії за період з 19.03.2014 року по 31.10.2015 року.

З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.19 Конституції України, ст.ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу України», ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 2 Закону України «Про оплату праці», керуючись ст. ст. 5, 6, 7, 9, 77, 241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії за період з 19.03.2014 року по 31.10.2015 року - задовольнити.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києва () щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 19.03.2014 року по 31.10.2015 року з урахуванням отриманих сум матеріальних допомог на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутові питань.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києва () здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1) за період з 19.03.2014 року по 31.10.2015 року з урахуванням фактично нарахованої та виплаченої їй пенсії, в обрахунок заробітної плати для обчислення пенсії включити також суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києва () виплатити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1) донараховану та невиплачену суму пенсії з урахуванням раніше виплачених сум за період з 19.03.2014 року по 31.10.2015 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Шевчук