Справа № 826/5527/16
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

29 травня 2018 року 15:17№ 826/5527/16
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., за участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В., розглянувши у підготовчому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Дуднік Ольги Сергіївни,

Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві,

Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

та представників учасників справи:

позивача - ОСОБА_1,

від відповідача 1 - не з'явився,

від відповідача 2 - Колток О.М.,

від відповідача 3 - Бондар О.Г.,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Дуднік Ольги Сергіївни, (далі по тексту - відповідач 1), Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - відповідач 2), Департаменту з питань державної реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту - відповідач 3), в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Дуднік Ольги Сергіївни про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 27січня 2016 року №5361685, прийняте за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №15326458 від 21 січня 2016 року;

- зобов'язати Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві прийняти рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу квартири від 26 квітня 2007 року відповідно до її заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №15326458 від 21 січня2016 року та внести відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26 квітня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Степаненко В.Д. за реєстровим №728, позивачу та її матері ОСОБА_6. належала на праві власності в рівних долях квартира АДРЕСА_1.

22 вересня 2007 року мати позивача, будучи введеною в оману в результаті шахрайських дій громадянки ОСОБА_7, уклала з ОСОБА_8 договір купівлі - продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченко В.В. за реєстровим №370, згідно якого відчужила належну їм квартиру АДРЕСА_1.

В подальшому, ОСОБА_8 відчужив спірну квартиру на користь ОСОБА_10, а останній 25 грудня 2007 року продав її ОСОБА_11

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 19 грудня 2013 року в цивільній справі №22-ц/796/13381/13 визнано договір купівлі - продажу спірної квартири від 22 вересня 2007 року недійсним в частині 1/2 частини, що належить ОСОБА_1 та витребувано вказану 1/2 частину квартиру з чужого незаконного володіння ОСОБА_11, а також передано її позивачу.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 03 червня 2015 року в справі №22-ц/796/7399/2015 рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 березня 2015 року скасовано в частині зобов'язання нотаріуса внести в реєстр речових прав на нерухоме майно відомості про право власності позивача на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

21 січня 2016 року позивач звернулась до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві з відповідною заявою про поновлення в реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запису про її право власності на 1/2 частину квартири, однак рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Дуднік О.С. №27951237 від 27 січня 2016 року у внесенні таких змін позивачу відмовлено з підстав невідповідності документів, поданих позивачем, вимогам законодавства, а саме право власності на квартиру зареєстроване за іншою особою за №11379253.

З вказаним рішенням державного реєстратора позивач не погоджується, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, що стало підставою для звернення до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Крім того, оскаржуючи рішення відповідача 2, позивач також посилається й на норми цивільного законодавства України, що регулюють відносини права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач 1 та відповідач 2 послались на те, що державний реєстратор при винесенні рішення про відмову у державній реєстрації права власності діяла в порядку та спосіб, передбачені законодавством.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач 3 послався на той факт, що адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо зобов'язання відповідача приймати будь - яке рішення, а тому, на думку відповідача 3, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов'язання прийняти рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу квартири від 26 квітня 2007 року відповідно до її заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №15326458 від 21 січня 2016 року та внести відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 квітня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судовий розгляд справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року адміністративна справа №826/5527/16 прийнята до провадження суддею Дегтярьовою О.В.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2018 року головуючою суддею для розгляду адміністративної справи №826/5527/16 визначено суддю Кузьменко А.І.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 лютого 2018 року адміністративна справа №826/5527/16 прийнята до провадження суддею Кузьменко А.І. та призначено підготовче засідання.

В підготовчому засіданні 29 травня 2018 року судом на обговорення постановлено питання про закриття провадження у справі. Позивач та представник відповідача 2 підтримали ініціативу суду, представник відповідача 3 просив вирішити вказане питання на розсуд суду.

В підготовче засідання 29 травня 2018 року представник відповідача 1 не з'явився, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, заяви про проведення підготовчого засідання за його відсутності на адресу суду не надходило.

З'ясувавши думку позивача, представника відповідача 2 та представника відповідача 3 щодо можливості закриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення питання про закриття провадження у справі, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити наступне.

26 квітня 2007 року між ОСОБА_12, ОСОБА_13, яка діяла від свого імені та від імені як законний представник та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_14 (продавці), та ОСОБА_6, яка діяла від свого імені та від імені як законний представник, та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_1 (покупці) укладено договір купівлі - продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Степаненко В.Д. та зареєстрованого в реєстрі за №728, відповідно до умов якого продавці продали, а покупці купили в рівних долях кожний квартиру під номером АДРЕСА_1.

У відповідності до наданої суду копії договору купівлі - продажу квартири від 22 вересня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Луганської області Захарченко В.В., ОСОБА_6 та неповнолітня ОСОБА_1, яка діяла за згодою матері - ОСОБА_6, передали у власність, а ОСОБА_8 прийняв у власність квартиру за АДРЕСА_1.

В подальшому, а саме 05 грудня 2007 року, ОСОБА_8 продав вказану вище квартиру ОСОБА_10, що підтверджується наданою суду копією договору купівлі - продажу квартири від 05 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №9442.

25 грудня 2007 року ОСОБА_10 продав квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_11, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія договору купівлі - продажу квартири від 25 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пальорою Г.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за №1342.

Відповідно до наданої суду копії рішення Апеляційного суду міста Києва від 19 листопада 2013 року у справі №22-ц/796/13381/13 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_6 до ОСОБА_8, ОСОБА_11, треті особи: ОСОБА_10, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Захарченко Вікторія Вікторівна про визнання договору купівлі - продажу недійсним, визнання права власності на квартиру та витребування квартири з незаконного володіння, договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 22 вересня 2007 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_8, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченко В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 370, визнано недійсним у частині 1/2 квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 та витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_11 й передано ОСОБА_1 1/2 частину вказаної квартири.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 03 червня 2015 року в цивільній справі №757/20562/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Захарченко Вікторії Вікторівни, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_10 про визнання неправомірною відмови у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язання вчинити дії, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов'язання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Захарченко В.В. внести в реєстр речових прав на нерухоме майно відомості про право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 26 квітня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Степаненко В.Д. за реєстровим №728, відмовлено.

У зв'язку з чим, ОСОБА_1 21 січня 2016 року звернулась до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

27 січня 2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Дуднік Ольгою Сергіївною прийнято рішення №27951237, яким у державній реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 відмовлено, у зв'язку з тим, що право власності на вказану квартиру вже зареєстровано за іншою особою за №11379253.

При цьому, як вбачається з наданих суду копій реєстраційних справ на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1, 05 серпня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єрьоменко Л.О. посвідчено договір купівлі - продажу квартири, зареєстровано в реєстрі за №994, відповідно до умов якого право власності на спірну квартиру перейшло від ОСОБА_11 ОСОБА_22, про що державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом КМНО Єрьоменко Л.О. 05 серпня 2015 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень внесено відповідний запис №10686423.

А вже 29 вересня 2015 року ОСОБА_22 продав спірну квартиру ОСОБА_23, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія договору купівлі - продажу квартири від 29 вересня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. та зареєстрованого в реєстрі за №6491.

Таким чином, станом на день звернення ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно та їх обтяжень, 21 січня 2016 року, за відомостями, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_23.

Так, у відповідності до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Абзацом 2 пункту 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у цьому Кодексі термін публічно - правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Під суб'єктом владних повноважень розуміється орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно - правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Крім того, частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Так, позивачем оскаржується рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Дуднік О.С. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень щодо відмови у реєстрації права власності ОСОБА_1 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, в обґрунтування чого позивач посилається на порушення відповідачем 1 вимог цивільного законодавства України та не виконання рішення Апеляційного суду міста Києва від 19 листопада 2013 року.

У зв'язку з чим, суд вважає за необхідне зазначити, що оскаржуючи рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, позивач посилається виключно на порушення її прав, як власника об'єкта нерухомого майна.

Отже, правовідносини, які виникли між сторонами, випливають виключно з правовідносин, пов'язаних з правом власності на об'єкт нерухомого майна, тобто спір між ними виник не у зв'язку із виконанням або невиконанням суб'єктом владних повноважень публічно - владних управлінських функцій, в тому числі, делегованих.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що оскільки ОСОБА_1 вбачає у наслідках, які спричинені прийняттям рішення про відмову у державній реєстрації права власності за нею на об'єкт нерухомого майна, порушення, пов'язані саме з реалізацією своїх майнових інтересів щодо володіння, користування та розпорядження (права власності), визнання такого рішення протиправним та його скасування є способом захисту саме цивільних прав та інтересів позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного суду від 21 лютого 2018 року у справі №823/3501/13-а.

Таким чином, з урахуванням положень діючого законодавства України, суд дійшов висновку, що спір у справі між сторонами виник поза межами публічно-правових правовідносин, а отже віднесений до юрисдикції загального місцевого суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справі «Занд проти Австрії» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

З аналізу наведених вище норм слідує, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від основного принципу господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини 1 статті 6 вищезгаданої Конвенції.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачеві, що остання має право звернутися з вказаним позовом до відповідного місцевого загального суду.

Також, частиною 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Керуючись пунктом 3 частини 1 статті 183, пунктом 1 частини 1 статті 238, статтями 239, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження в адміністративній справі № 826/5527/16 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного управління юстиції у місті Києві Дуднік Ольги Сергіївни, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

2. Роз'яснити ОСОБА_1 її право на звернення з вказаними позовними вимогами до відповідного місцевого загального суду.

3. Роз'яснити ОСОБА_1, що повторне звернення до Окружного адміністративного суду міста Києва зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

4. Повернути ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) через відповідний орган Державної казначейської служби України судовий збір в сумі 1 102 (одна тисяча сто дві) гривні 40 копійок, який сплачений на наступні платіжні реквізити: отримувач коштів - УДКСУ у місті Києва, код отримувача (код ЄДРПОУ) - 38004897, рахунок отримувача - 4007, код банку отримувача (МФО) - 820019 відповідно до квитанції №39 від 04 квітня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко

Повний текст рішення виготовлений 08 червня 2018 року.