Справа № 818/590/18
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 р. м. ХарківСправа № 818/590/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Калиновського В.А.

суддів: Калитки О. М. , Бондара В.О.

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

представник відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.03.2018, суддя М.М. Шаповал, м. Суми, по справі № 818/590/18

за позовом ОСОБА_2

до Міністерства юстиції України

про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просив суд: визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України при розгляді його заяв від 21.12.2017 та від 01.02.2018; зобовязати відповідача направити на його адресу стислий виклад рішення "AFFAIRE BURMYCH ET AUTRES c. UKRAINE" (Requetes nos 46852/13 et. al.) і перелік документів, необхідних для направлення на виконання рішення "AFFAIRE BURMYCH ET AUTRES c. UKRAINE" (Requetes nos 46852/13 et. al.) у Департамент державної виконавчої служби України.

В обгрунтування позову зазначив, що він звернувся із заявами до відповідача, в яких просив надіслати стислий виклад рішення "Бурмич та інші проти України" та перелік документів, необхідних для виконання цього рішення. Але відповідач в порушення вимог Закону України "Про звернення громадян" не надіслав вказану інформацію та документи на адресу позивача.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо розгляду заяв ОСОБА_2 від 21 грудня 2017 року та від 01 лютого 2018 року в частині надання стислого викладу рішення "AFFAIRE BURMYCH ET AUTRES с. UKRAINE" (Requеtes nos 46852/13 et al.).

Зобов'язано Міністерство юстиції України розглянути заяви ОСОБА_2 від 21 грудня 2017 року та від 01 лютого 2018 року та направити на його адресу стислий виклад рішення "AFFAIRE BURMYCH ET AUTRES c. UKRAINE" (Requetes nos 46852/13 et. al.).

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 242 КАС України, Закону України "Про звернення громадян", Закону України "Про доступ до публічної інформації", Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник представник відповідача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судове засідання позивач не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, справа розглядається за відсутності позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто в частині задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши рішення суду в частині задоволення позовних вимог та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 21.12.2017 звернувся до Міністерства юстиції України із заявою, в якій просив надати йому стислий виклад рішення "AFFAIRE BURMYCH ET AUTRES c. UKRAINE" (Requetes nos 46852/13 et. al.) та перелік документів, необхідних для виконання цього рішення (зворотна сторона а.с. 4). Не отримавши відповіді на вказану заяву, позивач 01.02.2018 повторно направив заяву на електронну адресу відповідача (а.с. 4).

Листом від 25.01.2018 № 2741/П-32077/5.2.1 (а.с. 5) відповідач повідомив позивача, що 12.10.2017 Великою Палатою Європейського суду з прав людини було ухвалено остаточне рішення у справі "Бурмич та інші проти України" (заяви №№ 46852/13 та інші), згідно з яким суд постановив вилучити зі свого реєстру 12 148 заяв, що стосуються системної проблеми невиконання рішень національних судів в Україні та передати їх Комітету ОСОБА_3 Європи, який здійснюватиме подальший нагляд за їх виконанням в контексті вжиття заходів загального характеру. До списку цих заяв була приєднана й справа позивача за заявою № 17474/15. Вказаним рішенням Європейський суд не присуджував справедливу сатисфакцію жодному із заявників, у звязку з чим воно не підлягає встановленій законодавством процедурі виконання. Також відповідач зазначив, що Україна у співпраці з Комітетом ОСОБА_3 Європи веде активну роботу щодо розроблення відповідної стратегії вирішення цієї проблеми та запровадження механізму надання відповідного та достатнього відшкодування за порушення прав, гарантованих Конвенцією.

Непогодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що бездіяльність Міністерства юстиції України в частині порушення порядку розгляду запиту позивача, а також ненадання запитуваної інформації в частині стислого викладу рішення є протиправними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України від 02.10.1996 № 393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі - Закон № 393/96-ВР) регулюються питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до ст. 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону № 393/96-ВР встановлено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозицією (зауваженням) є звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заявою (клопотанням) є звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скаргою є звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес визначається Законом України від 13.01.2011 № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації" (далі по тексту - Закон № 2939-VI).

Відповідно до ст. 1 Закону № 2939-VI публічною інформацією є відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 19 Закону № 2939-VI запитом на інформацію є прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано вказав на те, що листи ОСОБА_2 від 21.12.2017 та 01.02.2018 (а.с. 4) з проханням надати стислий виклад рішення "AFFAIRE BURMYCH ET AUTRES c. UKRAINE" (Requetes nos 46852/13 et. al.) і перелік документів, необхідних для виконання цього рішення, за своєю правовою природою не є заявами (клопотаннями), що передбачені Законом України "Про звернення громадян", а їх слідує вважати запитами на отримання публічної інформацію, порядок розгляду яких визначається Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Так, частинами 4, 5 ст. 19 Закону № 2939-VI встановлено, що письмовий запит подається в довільній формі та має містити: ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; підпис і дату.

Відповідно до ст. 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з частинами 1-5 ст. 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовий формі та в ній має бути зазначено: прізвище, ім'я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; дату відмови; мотивовану підставу відмови; порядок оскарження відмови; підпис.

Відповідно до Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 № 395/2011 (далі по тексту - Положення про Мін'юст України), в чинній редакції, Мін'юст України є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері адаптації законодавства України до законодавства Європейського Союзу.

Основними завданнями Мін'юсту України є, зокрема: забезпечення представництва інтересів держави у судах України, здійснення захисту інтересів України у Європейському суді з прав людини, під час урегулювання спорів і розгляду в закордонних юрисдикційних органах справ за участю іноземних суб'єктів та України.

Мін'юст України відповідно до покладених на нього завдань: здійснює науково-експертне, аналітичне, інформаційне та методологічне забезпечення виконання Загальнодержавної програми адаптації законодавства України до законодавства Європейського Союзу, переклад актів acquis communautaire українською мовою, оновлення глосарія термінів acquis communautaire; здійснює офіційне опублікування нормативно-правових актів, чинних міжнародних договорів України, рішень Європейського суду з прав людини щодо України в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України"; забезпечує підготовку документів та представництво інтересів держави в Європейському суді з прав людини під час розгляду справ про порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та звітує перед Комітетом міністрів ОСОБА_3 Європи про стан виконання рішень Європейського суду з прав людини у справах проти України; забезпечує виконання рішень Європейського суду з прав людини у справах проти України.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм Положення про Мін'юст України, колегія суддів зазначає, що Мін'юст є розпорядником публічної інформації - стислого викладу рішення "AFFAIRE BURMYCH ET AUTRES c. UKRAINE" (Requetes nos 46852/13 et. al.), яка була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, тому ненадання цієї інформації на запит позивача суперечить Закону № 2939-VI.

Із матеріалів справи вбачається, що листи ОСОБА_2 від 21.12.2017 та 01.02.2018 відповідають вимогам, встановленим ст. 9 Закону України "Про доступ до публічної інформації", та містять прохання надати рішення "AFFAIRE BURMYCH ET AUTRES c. UKRAINE" (Requetes nos 46852/13 et. al.) з переліком документів, необхідних для його виконання.

За результатами розгляду вказаних листів протягом пяти робочих днів Міністерство юстиції України ні запитуваної інформації, ні вмотивованої відмови в задоволенні запитів на отримання стислого викладу рішення "AFFAIRE BURMYCH ET AUTRES c. UKRAINE" (Requetes nos 46852/13 et. al.) позивачу не надало, що свідчить про недотримання відповідачем вимог ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

У своєму листі від 25.01.2018 № 2741/П-32077/5.2.1 Міністерство юстиції України надало відповідь не на всі питання, що ставилися позивачем, а саме: не було відповіді щодо надання стислого викладу рішення "AFFAIRE BURMYCH ET AUTRES c. UKRAINE" (Requetes nos 46852/13 et. al.), що відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" вважається неправомірною відмовою у наданні інформації.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів зазначає, що будь-яких доказів на підтвердження правомірності відмови у наданні запитуваної позивачем інформації щодо стислого викладу рішення "AFFAIRE BURMYCH ET AUTRES с. UKRAINE" (Requеtes nos 46852/13 et al.) Міністерство юстиції України суду не надало.

Враховуючи викладене, ккоегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що бездіяльність Міністерства юстиції України в частині порушення порядку розгляду запиту позивача, а також ненадання запитуваної інформації в частині стислого викладу рішення є протиправною, а отже позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Міністерства юстиції України щодо розгляду заяв ОСОБА_2 від 21 грудня 2017 року та від 01 лютого 2018 року в частині надання стислого викладу рішення "AFFAIRE BURMYCH ET AUTRES с. UKRAINE" (Requеtes nos 46852/13 et al.) та зобов'язання Міністерство юстиції України розглянути заяви ОСОБА_2 від 21 грудня 2017 року та від 01 лютого 2018 року та направити на його адресу стислий виклад рішення "AFFAIRE BURMYCH ET AUTRES c. UKRAINE" (Requetes nos 46852/13 et. al.) є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 року по справі 818/590/18 в частині задоволення позовних вимог прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 по справі № 818/590/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст постанови складено 08.06.2018.