Справа № 813/1237/17
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/1237/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Карп'як О.О.,

секретар судового засідання Єрмакова Х.Р.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 підприємства Західний Буг до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Львівської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного підприємства Ротен, ОСОБА_4 про визнання протиправним і скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 підприємства «Західний Буг» до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Львівської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 підприємства «Ротен», ОСОБА_4, у якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Реєстраційної служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 24286258 від 09.09.2015 року щодо реєстрації права оренди на земельну ділянку кадастровий номер :22:000:0289, винесене на підставі договору оренди землі б/н від 17.01.2015 року укладеного між ПП «Ротен» та ОСОБА_4.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 24286258 від 09.09.2015 щодо реєстрації права оренди на земельну ділянку, кадастровий номер :22:000:0289, державним реєстратором було здійснено державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку, яка вже перебувала в оренді у ПП «Західний Буг» на підставі договору оренди землі №3148 від 04.01.2012 року, зареєстрованому в управлінні Держкомзему у Буському районі Львівської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.01.2012 №00130. Вказує, що державний реєстратор при прийнятті спірного рішення не перевірив інформацію про вже зареєстровані права позивача на цю земельну ділянку, що призвело до подвійної реєстрації права оренди на одну й ту ж земельну ділянку.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснив, що земельна ділянка, кадастровий номер :22:000:0289, перебуває в користуванні ПП «Західний Буг», за яку підприємство сплачує орендну плату ОСОБА_4 Просив позов задовольнити.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог в частині скасування рішення Реєстраційної служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області №24286258 від 09.09.2015 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та відповідно скасування запису про інше речове право №11103901 від 03.09.2015 року.

Треті особи в судове засіданняне з"явились, явки повноважних представників не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 31.03.2017 року відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 31.03.2017 року закінчено підготовче провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15.05.2017 року провадження у справі зупинено до часу отримання додаткових доказів.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 13.07.2017 року поновлено провадження в адміністративній справі.

Ухвалою від 13.07.2017 року витребувано докази та зупинено провадження у справі.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 03.08.2017 року поновлено провадження в адміністративній справі.

Ухвалою від 03.08.2017 року витребувано докази та зупинено провадження у справі.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 10.08.2017 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 10.08.2017 року закрито провадження у справі.

19.12.2017 року Львівським апеляційним адміністративним судом винесено постанову про задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 10.08.2017 року та направлення справи на продовження розгляду до суду першої інстанції.

22.02.2018 року Львівським окружним адміністративним судом, справу прийнято до провадження та призначено судове засідання на 12.03.2018 року.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 11.04.2018 року проведено заміну первинного відповідача ОСОБА_5 територіальне управління юстиції у Львівській області належним відповідачем ОСОБА_3 районну державну адміністрацію Львівської області.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

04.01.2012 між ПП «Західний Буг» (позивач) та ОСОБА_4 (третя особа-2) укладено договір оренди землі №3148 від 04.01.2012 року.

Відповідно до пункту 1 вищезгаданого договору орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для введення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населених пунктів Боложинівської сільської ради, Буського району, Львівської області, кадастровий номер земельної ділянки №:22:000:0289.

Обєктом оренди відповідно до пункту 2 договору є земельна ділянка загальною площею 0,1968 га рілля (що в умовних кадастрових гектарах становить 0,1968 га).

Відповідно до договору оренди землі від 04.01.2012 №3148, договір укладено на 10 років.

Вказаний договір зареєстрований в управлінні Держкомзему у Буському районі Львівської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 20.01.2012 №00130 (а.с.7-8).

17.01.2015 року між ОСОБА_4 (третя особа-2) та ПП «Ротен» (третя особа-1) укладено договір оренди землі від 17.01.2015 року. (а.с.117-118).

Відповідно до пункту 1 договору орендодавець надає для введення сільськогосподарського виробництва, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для введення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Боложинівської сільської ради, Буського району, Львівської області.

Обєктом оренди відповідно до пункту 2 договору є земельна ділянка загальною площею 0,1968 га рілля (що в умовних кадастрових гектарах становить 0,1968 га).

Договір укладено на 7 років (пункт 7 договору від 17.01.2015 року).

На підставі договору від 17.01.2015, державним реєстратором Реєстраційної служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 24286258 від 09.09.2015 року щодо реєстрації права оренди на земельну ділянку кадастровий номер :22:000:0289, про що у Державному реєстрі речових прав вчинено запис від 03.09.2015 року №11103901.

Рішення Реєстраційної служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 24286258 від 09.09.2015 року щодо реєстрації права оренди на земельну ділянку кадастровий номер :22:000:0289, винесене на підставі договору оренди землі б/н від 17.01.2015 року укладеного між ПП «Ротен» та ОСОБА_4 є предметом оскарження.

При вирішенні справи суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 93 Земельного кодексу України (далі ЗК України) право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

Спеціальним законом, що регулює правовідносини, повязані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV (далі - Закон № 161-XIV).

Відповідно до статті 6 вказаного Закону орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Частиною пятою цієї ж статті встановлено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Тотожні за змістом положення містить стаття 125 ЗК України, якою закріплено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі статтею 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За визначенням, наведеним у пункті 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV, тут і далі по тексту в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) це - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 4 Закону №1952-IV визначено права та обтяження, що підлягають державній реєстрації, відповідно до пункту (2) частини першої якої обовязковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном.

Порядок проведення державної реєстрації прав та їх обмежень визначався Розділом ІV Закону №1952-IV.

Як встановлено частиною першою статті 15 Закону №1952-IV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно до частини сьомої статті 16 Закону №1952-IV державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону №1952-IV державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом (п.1); інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою (п.6).

Відповідно до частини четвертої статті 3 Закону №1952-IV права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Частиною другою статті 9 зазначеного Закону зобовязано державного реєстратора встановлювати відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

При цьому, як зазначено у пункті 8-1 частини другої статті 9 Закону № 1952-IV, під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобовязані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно.

Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно повинен був перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою прийняття правильного рішення.

З представлених відповідачем копій документів щодо проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, кадастровий номер :22:000:0289, які зберігаються у Державному реєстрі речових прав в електронній формі, судом встановлено, що такі не містять документів, які б свідчили про те, що державним реєстратором при здійсненні такої реєстрації перевірялася інформація про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав на вказану земельну ділянку (запити, звернення тощо).

Вказане свідчить про порушення державним реєстратором вимог пункту 8-1 частини другої статті 9 Закону № 1952-IV, що призвело до подвійної реєстрації права оренди однієї і тієї ж земельної ділянки за різними юридичними особами, яка порушує права позивача.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать, що на час прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 24286258 від 09.09.2015 року щодо реєстрації права оренди на земельну ділянку, кадастровий номер :22:000:0289, чинним був договір оренди землі від 04.01.2012 №3148, укладений між ОСОБА_4 та ПП Західний Буг та зареєстрований в управлінні Держкомзему у Буському районі Львівської області з вчиненням у Державному реєстрі земель відповідного запису від 20.01.2012 №00130.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття оскаржуваного рішення, тому таке рішення є протиправним.

Відповідно до вимог частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 24286258 від 09.09.2015 року.

Відповідно до частини 2статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 24286258 від 09.09.2015 року, суд дійшов переконання, що таке прийнято відповідачем без урахування вимог Закону №1952-IV та з порушенням принципів, передбачених статтею 2 КАС України, тому його слід визнати протиправним та скасувати.

Враховуючи клопотання представника позивача від 23.05.2018 року, в порядку ст.139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Реєстраційної служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 24286258 від 09.09.2015 року щодо реєстрації права оренди на земельну ділянку кадастровий номер :22:000:0289, винесене на підставі договору оренди землі б/н від 17.01.2015 року, укладеного між ПП "Ротен" та ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений і підписаний 01.06.2018 року.

Суддя Карп`як ОСОБА_6