Справа № 826/4010/13-а
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2013-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2013 року №826/4010/13-а
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Кришталь М.О., розглянувши заяву представника позивача про вирішення питання про судові витрати в адміністративній справі
товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд»
Київської регіональної митниці
визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 20.09.2012 №100200000/2012/511027/2, від 02.10.2012 №100000003/2012/012714/1,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про визнання протиправними та скасування рішень Київської регіональної митниці про коригування митної вартості товарів від 20.09.2012 №100200000/2012/511027/2, від 02.10.2012 №100000003/2012/012714/1.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.05.2013 позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Київської регіональної митниці про коригування митної вартості товарів від 20.09.2012 №100200000/2012/511027/2 та від 02.10.2012 №100000003/2012/012714/1.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2013 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.05.2013 в адміністративній справі №826/4010/13-а залишено без змін.
Через канцелярію суду 29.08.2013 від представника позивача надійшла заява про вирішення питання щодо судових витрат, оскільки судом при винесенні постанови від 15.05.2013 в адміністративній справі №826/4010/13-а не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до підпункту 3 частини першої статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадку, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частиною першою статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 717,43 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 05.03.2013 №1817794 на суму 717,43 грн.
Отже, сума судового збору, що підлягає присудженню позивачеві становить 717,43 грн.
Відповідно до пункту 19 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів і їх перерахування на рахунок, зазначений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету або у заяві про виконання рішення про стягнення надходжень бюджету, здійснюються органами Казначейства з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані, шляхом оформлення розрахункових документів.
Зі змісту листа Вищого адміністративного суду України від 21.11.2011 №2135/11/-11 вбачається, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, судам у резолютивній частині такого судового рішення слід зазначати обов'язок органу Державної казначейської служби України стягнути судові витрати із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунка суб'єкта владних повноважень - відповідача. Відповідно, у виконавчому листі за таким судовим рішенням як боржника слід вказувати Державний бюджет України в особі суб'єкта владних повноважень – відповідача.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 69-71, 94, 158-163, 168 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Додаткова постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя Літвінова А.В.