Справа № 127/8235/18
Суддя: Ан О. В.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/8235/18
Провадження № 2-а/127/129/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря Мельника А.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Вінниці справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до заступника начальника митниці - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Вінницької митниці ДФС України ОСОБА_4 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження по справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_3 з адміністративним позовом до заступника начальника митниці - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Вінницької митниці ДФС України ОСОБА_4, в якому просить суд скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0162/40100/18 від 20.03.2018 року та притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України, винесену відповідачем.

В обґрунтування заявленого позову, позивач посилається на таке. 12.01.2015 року нею, як посадовою особою, уповноваженою на роботу з митницею (декларантом) ТОВ «Авторитм плюс» з метою здійснення митного оформлення в режимі «імпорт» товару - « автомобіль вантажний», що був у використанні марки RENAULT модель KANGOO календарний рік виготовлення 2007, модельний рік виготовлення - 2007, кузов VF1FCASA83639741, подано до Вінницької митниці декларацію №401090001/2015/90001 та пакет всіх необхідних документів, засвідчених електронним підписом про реєстрацію транспортного засобу № UB 411600.

20.02.2018 року відносно неї було складено протокол про порушення митних правил № 0162/40100/18, а 20.03.2018 року відповідачем винесена постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення штраф в розмірі 300 відсотків не сплаченої суми митних платежів - 31585грн.

На думку позивача, нею були дотримані усі вимоги діючого на той час законодавства, а також надані усі документи, що підтверджують дату виготовлення автомобіля. Тоді ж, митним органом було перевірено правильність заповнення нею декларації та документи, подані до митного оформлення, згідно з вимогами законодавства і жодних порушень виявлено не було.

29.03.2018 р. позивачем було отримано лист від Вінницької митниці ДФС з Постановою винесеною у справі про порушення митних правил.

Як вказує позивач, згідно зазначеної постанови, при проведенні перевірки законності ввезення вказаного товару на митну територію України, дати його першої реєстрації та автентичності документів, поданих до митного оформлення, Вінницькою митницею на адресу Департаменту організації протидії митним порушенням ДФС України в травні 2017року було надіслано лист з пропозицією направлення запиту до митних органів Чеської республіки. Згідно отриманої відповіді з наданими копіями документів дата першої реєстрації автомобіля вантажного, що був у використанні марки RENAULT модель KANGOO, кузов VF1FCASA83639741 - 06.10.2006, а вартість товару згідно експортної митної декларації Чеської Республіки 66033 чеські крони. Вказані обставини спричини недобір митних платежів станом на дату виконання податкового зобовязання складає 10528.38 грн. У зв'язку із чим ОСОБА_3, як декларанта, визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, з накладенням адміністративного стягнення, у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 31 585.14 грн.

На думку позивача, визнання її винною та притягнення до відповідальності, за вчинення правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, є незаконним та необґрунтованим, а саме рішення, прийняте з процесуальними порушеннями.

У зв'язку з вказаним, позивач просить суд скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0162/40100/18 від 20.03.2018р.та закрити провадження по справі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просила їх задовольнити посилалась на не доведення умислу дій позивача, порушення строків притягнення до відповідальності.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та надала до суду відзив на позов, згідно якого просила відмовити в задоволенні вимог позивача. Представник вказала, що термін митного контролю не порушено. Перевірку вчинено за вказівкою посадової особи, проте підстав, передбачених МК України не вказала. Представник відповідача зазначила, що правопорушення є триваючим як ухилення від сплати обовязкових платежів і передбачає як прямий умисел так і необережність.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, оцінивши докази відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 485 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 530 МК України, законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом.

Судом встановлено, що 12.01.2015 р. до Вінницької митниці ДФС ОСОБА_3, як декларантом ТОВ «Авторитм плюс» було подано електронну митну декларацію № 401090001/2015/90001 та пакет всіх необхідних документів, засвідчених електронним підписом про реєстрацію транспортного засобу № UB 411600.

Разом із декларацією, в підтвердження підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення, були надані також: технічний паспорт, звіт про визначення вартості транспортного засобу, що ввозиться на митну територію України, інвойс, контракт поставки № 01/13 укладений між ТОВ «Сканер» та ТОВ «Авторитм плюс».

Вказані документи, підлягали митному контролю.

Так, згідно ст. 336 МКУ, митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом: 1) перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України; 2) митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян); 3) обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України; 4) усного опитування громадян та посадових осіб підприємств; 5) огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, вільних митних зон, магазинів безмитної торгівлі та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою відповідно до цього Кодексу та інших законів України покладено на органи доходів і зборів; 6) перевірки обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України та/або перебувають під митним контролем; 7) проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; 8) направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Згідно ст. 321 МКУ, товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом . У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України. Згідно п. 4 вказаної статті, граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем до моменту поміщення цих товарів, транспортних засобів у відповідний митний режим не може перевищувати 180 календарних днів.

Отже протягом 180 днів з моменту ввезення товару на митну територію України посадовими особами органів доходів і зборів може проводитись перевірка, тому числі направлення запитів до інших держав для встановлення автентичності документів, поданих органу зборів і доходів. Продовження вказаного терміну МК України не передбачено.

18.05.2017 року, після спливу терміну перебування вантажного автомобіля марки RENAULT модель KANGOO, кузов VF1FCASA83639741 під митним контролем, на адресу Департаменту організації протидії митним правопорушенням ДФС України направлено лист з пропозицією направлення запиту до митних органів Чеської Республіки.

Суд критично відноситься до посилання представника відповідача про законність перевірки, проведеної за вказівкою посадової особи. При цьому суд приймає до уваги те, що представник відповідача не послалася на норми права, якими передбачено такі дії, не надала доказів перебування ввезеного вантажного автомобіля під постійним митним контролем, наказів про проведення митного контролю, перевірки, продовження строку митного контролю, тощо.

Суд приймає до уваги Правила митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених Наказом Державної митної служби України 17.11.2005 N 1118 (у редакції наказу Держмитслужби від 17.03.2008 N 229 (z0291-08), зареєстрованих в ОСОБА_5 юстиції України 25 листопада 2005 р. 1428/11708, згідно яких встановлено порядок визначення року виготовлення транспортного засобу. Так, згідно п.п. 13 п. 8 вказаних правил, за наявності обґрунтованих сумнівів щодо визначення року виготовлення ТЗ достовірність установлюється експертом, що має свідоцтво про право проведення експертних досліджень з відповідної експертної спеціальності та внесений до Реєстру атестованих судових експертів державних і підприємницьких структур та громадян ОСОБА_5 юстиції України.

Представник відповідача не надав суду доказів наявності сумнівів в визначенні року виготовлення автомобіля при проведенні митного контролю в січні 2015 року, необхідності проведення перевірки в порушення порядку, визначеного вищевказаними Правилами.

Суд вважає, перевірка після спливу строку митного контролю, проведена в порушення вимог ст. 354 МК України, оскільки ї результати не були оформлені належним чином Так, згідно ст. 354 МК України, результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу доходів і зборів та керівником підприємства, що перевірялося, або уповноваженою ним особою. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. За результатами зустрічної звірки складається довідка. Акт (довідка) про результати перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами органу доходів і зборів, які проводили перевірку, та реєструється в органі доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем закінчення встановленого для проведення перевірки строку. Такий акт (довідка) після реєстрації в органі доходів і зборів протягом трьох робочих днів вручається для підписання керівнику підприємства або уповноваженій ним особі чи надсилається підприємству в порядку, встановленому Податковим кодексом України для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом.

Про те представник відповідача не надала доказів належного оформлення результатів перевірки, повідомлення ТОВ «Авторитм плюс» про проведення перевірки та доказів надіслання позивачу та ТОВ «Авторитм плюс» результатів перевірки.

20 лютого 2018 року головним державним інспектором відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Вінницької митниці ДФС ОСОБА_6 у відсутності ОСОБА_3 було складено протокол про порушення митних правил № 1815/50000/17 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України. (а.с.9-10)

Представником відповідача не надано до суду доказів вручення позивачу повідомлення про складення протоколу, доказів виклику позивача для надання пояснень, доказів вручення ОСОБА_3 повідомлення. Представник відповідача не надала суду доказів вручення позивачу повідомлення про день, час та місце розгляду справи про порушення митних правил відносно неї.

Отже позивач була позбавлена можливості ознайомитись з результатами перевірки, висловити свою думку про проведену перевірку, подати докази та захищати свої права.

При винесені постанови відповідач не прийняв до уваги те, що склад правопорушення, передбачений ст. 485 Митного кодексу України, обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу. Диспозиція цієї статті 485 МК України передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявления неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Вказана правова позиція відображена в Постанові Верховного Суду України від 09.04.2012 році по справі № 21-260а11.

Суд вважає, що відповідачем порушено вимоги ст. 486 МК України, а саме своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил та запобігання таким правопорушенням.

У відповідності до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Суд вважає, що відповідач вимог законодавства , в тому числі ст. 486, 487 МК Укріїни не дотримався.

Частиною 1 ст. 467 МК України встановлено, якщо справи про порушення митних правил, відповідно до статті 522 МК України розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Згідно правових позиції Верховного Суду України від 09.04.2012 року справа № 21-260 а11 передбачене ст. 355 МК України порушення митних правил, яке полягає в заявлені у митній декларації неправдивих відомостей як підстави для звільнення від сплати податків і зборів, що спричинило їх недобори до бюджету, не можна вважати триваючим, а тому за правилами ч. 1 ст. 328 МК України адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше як через два місяці з дня його вчинення.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачем, як декларантом ТOB « Авторитм плюс», було подано митну декларацію № 401090001/2015/900001, в якій зазначено дату першої реєстрації автомобіля 06.10.2007 року - 12.01.2015 року.

Постанову про порушення митних правил № 0162/40100/18 за ст. 485 МК України, відповідачем було винесено 20.03.2018 року Тобто, більше, ніж через 2 роки 10 місяців.

Між тим, суд звертає увагу на те, що положеннями п.3 ч.1 ст.8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Також, статтею 485 МК України передбачена відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору.

Проте, суб'єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей.

Відповідно до ст. 3 КАС України, порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з урахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Згідно ст. 6 КАС України, суд, при вирішенні справи керується, принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

При цьому, суд застосовує принцип верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Виходячи з конституційного принципу презумпції невинуватості, суд має тлумачити недостатньо обґрунтовані обставини на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 77 КАС України, з огляду на встановлені судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини, приймаючи до уваги той факт, що будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини, у суду відсутні, а відповідачем надані не були, суд приходить до висновку, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, виходячи з системного аналізу наведених норм права, враховуючи те, що відповідачем по справі не надано доказів щодо правомірності свого рішення, за таких обставин, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Отже, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача та дотримання вимог п.3 ч.3 ст.286 КАС України, суд приходить до висновку, що провадження у справі №0162/40100/18 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України, слід закрити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.139, 241-246, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити .

Скасувати постанову заступника начальника митниці - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Вінницької митниці ДФС України ОСОБА_4 від 20.03.2018 року № 0162/40100/18, якою ОСОБА_3 визнано винною в вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 31585,14 грн.

Провадження в справі про порушення митних правил № 0162/40100/18 закрити.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту його проголошення в Вінницькому апеляційному адміністративному суді через Вінницький міський суд Вінницької області .

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 286, 293, 297 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 05 червня 2018 року.

Суддя: