Справа № 826/3210/18
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 червня 2018 року № 826/3210/18

Окружний адміністративний суд м.Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Центральна фармацевтична компанія»

до Піщанської селищної ради

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Центральна фармацевтична компанія» (надалі також - позивач) до Піщанської селищної ради (надалі також - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем безпідставно відмовлено у наданні дозволу на розміщення інформаційної вивіски. В зв'язку з чим, позивач звернувся до суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

Ухвала була направлена на адресу відповідача (24700, Вінницька область, Піщанський район, смт. Піщанка, вул. Центральна, 85) та отримана відповідачем, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач у визначений судом строк відзив на позовну заяву або заяву про визнання позову не надав.

Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

З огляду на вищевикладене та відсутність клопотань сторін про розгляд справи у судовому засіданні, справа розглядається в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, на підставі наявних у справі матеріалів.

Розглянувши адміністративний позов та додані до нього матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на підставі Договору оренди №34/СК/ЦФК/П/л від 01.09.2017 нежилого приміщення за адресою: Вінницька область, Піщанський район, смт. Піщанка, вул.. Центральна, 85, укладеного між ПП «СК «Продторг 2006» (Орендодавець) та ТОВ «Центральна фармацевтична компанія» (Орендар).

Між ПП «СК «Продторг 2006» (Орендодавець) та ТОВ «Центральна фармацевтична компанія» (Орендар) підписано акт приймання-передачі нежилого приміщення в оренду по Договору оренди №34/СК/ЦФК/П/л від 01.09.2017.

Отже, позивач здійснює свою підприємницьку діяльність за адресою: Вінницька область, Піщанський район, смт. Піщанка, вул. Центральна, 54/А.

01.02.2018 позивач із заявою №01/02/2018/1209 «Про надання дозволу на розміщення інформаційної вивіски» за адресою: Вінницька область, Піщанський район, смт. Піщанка, вул. Центральна, 54/А.

Листом від 06.02.2018 №164 відповідач повідомив позивача, що рішення щодо надання дозволу на розміщення інформаційної вивіски буде прийнято після оформлення ПП «СК Продторг 2006» документації на право користування (оренди) земельної ділянки.

Не погоджуючись з наданою відповіддю та вважаючи дії відповідача протиправними щодо не надання дозволу на розміщення інформативної вивіски.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до змісту статті 1 Закону України «Про рекламу» зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг; рекламні засоби - засоби, що використовуються для доведення реклами до її споживача.

Згідно з частини першої статті 16 вказаного Закону розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Типові правила розміщення зовнішньої реклами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 (далі - Правила № 2067).

Ці Правила регулюють відносини, що виникають у зв'язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами (п. 1 Правил № 2067).

Пунктом 2 Типових правил визначено, що дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці; вивіска чи табличка - елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб'єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» надання дозволу на розміщення реклами належить до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад як повноваження в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв'язку.

Отже, в даному випадку надання дозволу на розміщення реклами належить компетенції Піщанської селищної ради.

Як вбачається з листа від 06.02.2018 №164, відповідач фактично відмовив позивачеві у видачі дозвільного документа на розміщення вивіски інформаційного характеру.

Відповідно до ч.5 ст.4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є: подання суб'єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком; виявлення в документах, поданих суб'єктом господарювання, недостовірних відомостей; негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру.

Законом можуть встановлюватися інші підстави для відмови у видачі документа дозвільного характеру. Відмова у видачі документа дозвільного характеру за підставами, не передбаченими законами, не допускається.

З наявної в матеріалах заяви про надання дозволу на розміщення інформаційної вивіски від 01.02.2018 №01/02/2018/1209 позивачем до заяви додано: лист пояснення; фото фасаду, на якому планується розміщення інформаційної вивіски; комп'ютерний макет розміщення інформаційної вивіски; макет інформаційної вивіски; договір оренди на приміщення №34/СК/ЦФК/П/Л від 01.09.2017; копія установчих документів на ТОВ «ЦФК»; копія свідоцтва на знак для товарів і послуг («Бажаємо здоров'я») №218448; копія ліцензійного договору №26/10-16/1 на право користування знак для товарів і послуг («Бажаємо здоров'я» (комбінований) за свідоцтвом України №218448 від 25.10.2016.

Згідно п.9 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067, для одержання дозволу заявник подає робочому органу заяву за формою згідно з додатком 1, до якої додаються: фотокартка або комп'ютерний макет місця (розміром не менш як 6 х 9 сантиметрів), на якому планується розташування рекламного засобу, та ескіз рекламного засобу з конструктивним рішенням.

Отже, позивачем дотримано вищезазначені норми чинного законодавства для отримання дозволу на розміщення вивіски інформаційного характеру.

У той же час, у своїх позовних вимогах позивач просить визнати за позивачем права розмістити інформаційну вивіску без одержання рішення Піщанської селищної ради про надання дозволу на розміщення інформаційної вивіски.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства повноваження по прийняттю рішення надання дозволу на розміщення інформаційної вивіски, який, у разі відмови видає відповідне рішення, а отже, наділений дискреційними повноваженнями.

Зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 245 КАС України, адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо зобов'язання відповідача прийняти будь-яке рішення.

Таким чином, суд не вправі перебирати на себе функції дозвільного органу та своїм рішенням зобов'язувати останнього прийняти відповідне рішення про продовження строку дії дозволу, оскільки за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження дозвільного органу щодо прийняття рішення про продовження строку дії дозволу є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією виконавчого органу.

Аналогічна правова позиція підтверджується численною судовою практикою, зокрема, постановою Вищого адміністративного суду України від 21.10.2010 № П-278/10, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.07.2014 у справі № К/800/62158/13.

Крім того, в п. 14 листа Верховного суду України від 29.10.2008 № 19-3767/0/8-08 зазначено, що при розгляді справ за адміністративними позовами до органів державної влади чи органів місцевого самоврядування суди вправі зобов'язати відповідний орган розглянути питання, а не приймати рішення, оскільки суд не наділений такими повноваженнями.

Враховуючи на наведене, позовна вимога про визнати за позивачем права розмістити інформаційну вивіску без одержання рішення Піщанської селищної ради про надання дозволу на розміщення інформаційної вивіски не може бути задоволена, оскільки суд не наділений повноваженнями зобов'язувати суб'єкта владних повноважень приймати відповідне рішення.

Водночас, з метою належного відновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача повторно розглянути питання щодо надання дозволу чи відмови у наданні такого дозволу на розміщення інформаційної вивіски.

Враховуючи те, що відповідачем у встановлений строк не надано відзиву на позовну заяву, не спростовано доводів позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є часткового обґрунтованими, надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для прийняття рішення у справі.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариство з обмеженою відповідальністю «Центральна фармацевтична компанія» задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Піщанської селищної ради, що полягає у неприйнятті рішення про надання дозволу чи відмову у наданні дозволу на розміщення інформаційної вивіски.

Зобов'язати Піщанську селищну раду повторно розглянути питання щодо надання дозволу чи відмови у наданні такого дозволу на розміщення інформаційної вивіски.

В іншій частині позову відмовити.

Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю Центральна фармацевтична компанія» () судові витрати в сумі 881,00грн. за рахунок державних асигнувань Піщанської селищної ради ().

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу

Суддя І.В. Смолій