Справа № 583/1623/18
Суддя: Ковальова О. О.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 583/1623/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в особі:

головуючого судді КОВАЛЬОВОЇ О.О.

при секретарі БАЙДАЛЕНКО О.О.

без участі учасників справи, без фіксації розгляду справи технічним комплексом «Акорд», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка Сумської області адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Сумській області, поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_2

про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

встановив:

05.05.2018 року до суду звернувся позивач з позовом. Вимоги мотивував тим, що 29.04.2018 року постановою відповідача був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач вважав, що рухаючись за кермом автомобіля по вул. Батюка, в м. Охтирка Сумської області, виконавши зупинку на перехресті перед світлофором, очікував дозволеного сигналу світлофора для продовження руху в напрямку вул. Ярославського, в м. Охтирка Сумської області. Після ввімкнення зеленого сигналу світлофору, розпочав виїзд на перехрестя, яке знаходиться практично відразу після світлофору, оскільки автомобілі, які рухалися прямо зустрічною смугою на той час ще не виїхали на перехрестя і не розпочали свій рух, здійснивши поворот не надав перешкоди в русі транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку.

Посилаючись на те, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням прав позивача, заперечуючи факт скоєння адміністративного правопорушення, що вказує на незаконність та необґрунтованість постанови відповідача, позивач просив:

- визнати незаконною та скасувати постанову капрала поліції ОСОБА_2 від 29.04.2018 року № 047028 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн;

- закрити провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали з наведених в ній мотивів.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули. Відповідач ОСОБА_2 подав відзив в якому просив залишити без задоволення позовні вимоги позивача, пославшись на їх безпідставність та необґрунтованість, оскільки постанову від 29.04.2018 року ВР № 047028 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 винесена у відповідності до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, дійшов висновку про виникнення спору між субєктами адміністративного провадження з приводу рішення суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що постановою від 29.04.2018 року серії ВР № 047028 ОСОБА_1, притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425.00 грн. за те, що він 29.04.2018 року о 14.38 год. в м. Охтирка Сумської області на перехресті вулиць Батюка-Ярославського, керуючи автомобілем NISSAN Maxima, номерний знак НОМЕР_1, при повороті ліворуч з вул. Батюка на вул. Ярославського, не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку, чим порушив п. 16.13 Правил дорожнього руху України. /а.с. 7/

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213, ст. ст. 222, 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Оцінюючи доводи позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Диспозицією ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть.

Відповідно до п.16.13 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Уряду України від 10.10.2001 року № 1306 (далі ПДР), перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Пунктом 12.1. ПДР визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Дороожня обстаноовка сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Суд зазначає, що відповідно до положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як визначено ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Пленум Верховного суду України у пункті 24 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Дослідивши в судовому засіданні наданий відповідачем відеозапис, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем NISSAN Maxima, номерний знак НОМЕР_1, здійснив маневр повороту ліворуч на регульованому світлофором перехресті, з вул. Батюка на вул. Ярославського в м. Охтирка Сумської області, рухався з урахуванням установлених меж безпечної швидкості, дорожньої обстановки, стану транспортного засобу щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

В той же час, з переглянутого відео вбачається, що під час переслідування транспортного засобу під керуванням позивача відповідач допустив очевидне порушення Правил дорожнього руху, яке полягає у русі на заборонене (червоне) світло світлофора, ненаданні пішоходу права безпечного перетинання пішохідного переходу.

За висновком суду відповідачем не надано належних доказів на твердження того, що позивач в порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху України не врахував під час вибору в установлених меж безпечної швидкості руху, дорожню обстановку, особливості вантажу та стан транспортних засобів, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Суд з достатньою повнотою встановив, що позивач був позбавлений можливості надати усні чи письмові пояснення, надати докази про матеріальне становище, майновий та сімейний стан, тощо. З наданого відповідачем відеозапису суд встановив, що роз»яснення позивачеві прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в тому числі права на захист, відбулося після складання постанови про адміністративне правопорушення. З вказаного відеозапису суд встановив, що відповідачем не з»ясовано належним чином, чи було допущено з боку позивача порушення прав для руху іншим учасникам дорожнього руху в дорожній обстановці, що склалася на місці події, зокрема, транспортному засобу, що рухався у зустрічному позивачеві напрямку, як і не встановлено відомості щодо цього транспортного засобу (державний реєстраційний номер, особу, що ним керувала, тощо).

Приведені недоліки в діях відповідача мають істотне значення для правильного розгляду та прийняття рішення у справі про притягнення особи про адміністративні правопорушення.

Суд вважає, що при розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що діями ОСОБА_1 порушено вимоги п. 16.13 Правил дорожнього руху України, за що встановлена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Доказів, які спростовували б встановлені судом фактичні обставини та висновки суду, відповідачем не надано.

Судом враховано правову позицію, викладену в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року, заява № 926/08), що суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинуваченні у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до суду, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно із ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Статтею 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, а тому провадження підлягає закриттю на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

За висновком суду позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню, постанова серії ВР №047028 від 29.04.2018 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Доказів, які спростовують встановлені судом фактичні дані та висновки суду, сторони не надали.

На підставі ст. ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283, 286 КУпАП, ст. ст. 9, 72-77, 94, 139, 241-246, 250, 251, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Сумській області, поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області капрала ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 29.04.2018 року серії ВР № 047028 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн за порушення п. 16.13 Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, складену поліцейським роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області капрала ОСОБА_2, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом тдесяти днів з дня його проголошення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_3