Справа № 810/1450/17
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року м. Київ № 810/1450/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом приватного підприємства «Будівельна компанія «Славутич» до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

до суду звернулось ПП «Будівельна компанія «Славутич» з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області форми «Н» № від 11.10.2016 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 33721, 54 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню. Внаслідок протиправної бездіяльності відповідача він отримав занижену суму податку, на яку має право зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), що призвело до штучного зниження сум податку. Позивачем було вжито всіх необхідних заходів для своєчасної реєстрації, негайно повідомлено ДПІ у м. Славутичі та ДФС України.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, заявив клопотання про розгляд справи без його участі, просив суд у задоволенні позову відмовити. Проти позовних вимог заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов та зазначив, що застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 33721, 54 грн. було обумовлено виявленими податковим органом під час перевірки порушеннями вимог п. 1201 ст. 120 Податкового кодексу України (далі - ПКУ).

На підставі ч. 6 ст. 128 КАСУ, суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, встановивши фактичні обставини справи, з наданням їм відповідної правової оцінки, суд виходить з такого:

ПП «Будівельна компанія «Славутич» є юридичною особою (), що підтверджується витягом з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З матеріалів справи вбачається, що 04.10.2016 р. Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області проведено камеральну перевірку термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН ПП «Будівельна компанія «Славутич» за жовтень, листопад, грудень 2015 року та січень 2016 року, за результатами якої складено акт від 04.10.2016 р. № 89/12/30334584, на підставі якого прийняте податкове повідомлення-рішення від 11.10.2016 р. № про застосування штрафних санкцій в загальному розмірі 33721, 54 грн. за порушення терміну реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

З акта перевірки вбачається, що працівниками податкового органу встановлено факт порушення позивачем п. 201.10 ст. 201 ПКУ в частині терміну реєстрації податкових накладних в ЄРПН. Дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку. За результатами розгляду скарг, рішеннями ГУ ДФС у Київської області від 06.01.2017 р. № 41/10/10-36-10-01-04 та ДФС України від 23.03.2017 р. № 5847/6/99-99-11-03-01-25 рішення залишено без змін, а скарги - без задоволення.

Надаючи правової оцінки характеру спору та встановленим обставинам, застосовуючи нормативно-правові акти, чинні на момент виникнення досліджуваних відносин, суд зазначає, що порядок справляння податків і зборів, зокрема визначення їх вичерпного переліку, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються положеннями ПКУ.

18.07.2015 р., ПП «Будівельна компанія «Славутич» було подано до ДПІ у м. Славутичі ГУ Міндоходів у Київській області податкову декларацію з ПДВ за червень 2015 р., відповідно до якої сума ПДВ, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду, з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду дорівнювала 211378, 00 грн.

11.08.2015 р., позивачем було подано до ДПІ у м. Славутичі ГУ Міндоходів у Київській області податкову декларацію з ПДВ за липень 2015 р., відповідно до якої від'ємне значення між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту звітного періоду (ряд. 19) складало 518101, 00 грн. та, відповідно, сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд. 24) дорівнювала 306723, 00 грн.

01.08.2015 р., позивачем було зроблено запит до системи електронного адміністрування ПДВ щодо отримання відомостей про стан рахунку № 1304844. За даними отриманого Витягу із системи електронного адміністрування ПДВ № 1304844 сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН становила 54438, 22 грн. (гр. 2). Загальна сума поповнення електронного рахунка з поточного рахунку платника становила 156655, 74 грн. (гр. 5).

01.08.2015 р., вступили в дію нові правила адміністрування ПДВ відповідно до Закону України від 16.07.2015 р. № 643-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість», яким передбачено на початок третього дня «обнуління» формули (всіх її складових), яка визначає реєстраційну суму, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН.

Після такого обнуління, 04.08.2015 р., позивачем було зроблено запит щодо отримання відомостей про стан рахунку № 4304881, де гр. 5 «загальна сума поповнення електронного рахунка з поточного рахунка платника податку» дорівнювала - 211378, 00 грн. Це сума ПДВ за даними Декларації з ПДВ за червень 2015 р., яка була подана 18.07.2015 р., але не сплачена до бюджету. Отримавши Витяг із системи електронного адміністрування ПДВ № 15305170 від 15.09.2015 р., позивачем було виявлено, що в даному Витязі з'явилася гр. 7 «Загальна суму податку, заявлена до бюджетного відшкодування» на суму 211378, 00 грн.

З приводу вищевикладеного позивачем проінформовано ДПІ в м. Славутичі ГУ ДФС у Київській області листом № 203 від 15.09.2015 р. та ДФС України листом № 207 від 15.09.2015 р. Листом вих. № 705/10/10-34-15-044 від 12.10.2015 р. ДПІ в м. Славутичі ГУ ДФС у Київській області визнала, що дана ситуація мала місце. Однак податковим органом зазначено, що територіальні підрозділи ДФС України не наділені правом вносити будь-які зміни в Систему електронного адміністрування ПДВ, у зв'язку з чим відсутня можливість виправити будь-які показники у зазначеній системі. ДФС України відповіді на лист позивача щодо внесення виправлень до Системи електронного адміністрування ПДВ не надала.

30.10.2015 р., позивачем було отримано другий лист від ДПІ в м. Славутич ДФС у Київській області за № 803/10/10-34-15-044 від 21.10.2015 р., відповідно до змісту якого податковий орган вважає, що сума податку, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні (реєстраційна сума), визначено правильно.

Не погоджуючись з вищевикладеними обставинами, позивач звернувся до суду. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.11.2016 р. у справі № 826/24976/15, було визнано протиправною бездіяльність ДФС України щодо виправлення показників рядків 2 та 5 даних системи електронного адміністрування ПДВ на суму 211 378,00 грн., на які ПП «Будівельна компанія «Славутич» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН та зобов'язано ДФС України збільшити у системі електронного адміністрування ПДВ суми, на яку ПП «Будівельна компанія «Славутич» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у ЄРПН на 211 378,00 грн., та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2017 р. вищевказана постанова у справі № 826/24976/15 залишена без змін, тобто є такою, що набрала законної сили.

В силу вимог ч. 1 ст. 71 КАСУ, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як встановлено судом під час розгляду даної справи, ДФС України не виконано рішення суду, яке набрало законної сили, тобто не було вчинено дій, спрямованих на збільшення суми, на яку ПП «Будівельна компанія «Славутич» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у ЄРПН на суму від'ємного значення податку, непогашеного станом на 1 липня 2015 року та задекларованого позивачем у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року.

Суд зазначає, що в силу приписів ч. 1 ст. 255 КАСУ, постанова суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

На день розгляду даної справи, бездіяльність, встановлена постановою суду у справі № 826/24976/15 податковим органом на виконання вказаного рішення не припинена.

Так, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПКУ визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

В силу вимог ст. 76 ПКУ, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Як зазначено у пп. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПКУ, Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПКУ на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 1201.2 ст. 1201 ПКУ, відсутність з вини платника реєстрації податкової накладної, що підлягає наданню покупцю - платнику податку на додану вартість, та розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 180 календарних днів з дати їх складання тягне за собою накладення на платників податку, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 50 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податковій накладній/розрахунку коригування.

На підставі Закону України від 28.12.2014 р. №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (далі - Закон № 71) було запроваджено систему електронного адміністрування ПДВ (п. 35 підрозділ 2 розділу XX Кодексу): з 1 січня до 1 липня 2015 року (або до дати, визначеної в окремому рішенні Верховної Ради України про скорочення терміну перехідного періоду відповідно до пункту 7 Прикінцевих положень Закону № 71) - у тестовому режимі; з 1 липня 2015 року - на постійній основі.

Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість визначені ст. 200-1 ПКУ, а порядок електронного адміністрування податку на додану вартість затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 р. № 569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» (далі - Порядок № 569). Відповідно до п. 2 Порядку № 569, рахунок у системі електронного адміністрування податку - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку.

29.07.2015 р., набрав чинності Закон України від 16.07.2015 р. № 643-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість», яким підрозділ 2 розділу ХХ ПКУ доповнено п. 34, відповідно до змісту якого станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 201.3 статті 201 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових, що були сформовані, починаючи з 01 липня 2015 року.

Зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом до 31.07.2015 р. для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року) (підпункт 4 пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ Прикінцеві положення Податкового кодексу України).

Аналогічний алгоритм дій ДФС України визначений пп. 3 п. 10 Порядку № 569. Відповідно до Плану заходів ДФС для забезпечення реалізації норм вказаного Закону з удосконалення СЕА, відповідачем о 00 годин 00 хвилин 03.08.2015 р. проведено обнулення показників податкової звітності платників податків, сформованих до 01.07.2015 р.

При цьому планом заходів окремо визначено, що у зв'язку із переведенням роботи СЕА ПДВ в штатний режим до 20.08.2015 р. платникам податку, що застосовують звітний податковий період квартал, сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН (УНакл), буде збільшена на суму від'ємного значення, непогашеного станом на 01.07.2015 р. та задекларованого у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за ІІ квартал 2015 року. Згідно з повідомленням прес-служи ДФС України від 05.08.2016 р., опублікованим на офіційному веб-порталі ДФС України (http://sfs.gov.ua/media-tsentr/novini/209359.html) ДФС України до 10.08.2015 р. зобов'язувалась забезпечити збільшення зареєстрованим платникам податку сума (УНакл) на суму від'ємного значення, непогашеного станом на 01.07.2015 р. та задекларованого платником у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень, що була надана платниками до 31.07.2015.

Таким чином, протягом серпня 2015 року ДФС України у зв'язку з переведенням роботи системи електронного адміністрування ПДВ у штатний режим зобов'язана була автоматично збільшити значення суми податку, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24), та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду (рядок 31), що зазначене у податковій звітності з податку на додану вартість за червень 2015 року.

ДФС України не було вчинено дій, спрямованих на збільшення суми, на яку ПП «Будівельна компанія «Славутич» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Крім того, як встановлено у рішенні суду апеляційної інстанції в межах адміністративної справи № 826/24976/15, контролюючий орган, після початку роботи системи на постійній основі, отримавши уточнюючу податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2015 року, яку прийнято згідно з квитанцією, наявної в справі, своєчасно не забезпечив відображення її показників у системі електронного адміністрування ПДВ.

При цьому, враховуючи здійснене позивачем декларування від'ємного значення ПДВ (рядки 24 та 31) у декларації з ПДВ за червень 2015 року, сума такого від'ємного значення мала бути відображена податковим органом в Системі електронного адміністрування ПДВ, як сума, на яку підприємство має право реєструвати податкові накладні. Вищевказане рішення суду у встановленому законом порядку не є скасованим.

В силу вимог ч. 1 ст. 72 КАСУ, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Стаття 2 КАСУ передбачає завдання адміністративного судочинства, яким є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 11 КАСУ встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 71 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім розгляду справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкту владних повноважень. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду докази, які спростовують твердження позивача, а відтак, не довів правомірність прийнятого рішення.

В силу вимог ч. 2 ст. 11 КАСУ, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази та вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що ДФС України так і не вчинила дії, спрямовані на збільшення суми, на яку ПП «Будівельна компанія «Славутич» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, тому податкове повідомлення-рішення, прийняте Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 11.10.2016 р. № , є неправомірним та не відповідає вимогам чинного законодавства, отже, підлягає скасуванню.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАСУ, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 128, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

адміністративний позов, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області форми «Н» № від 11.10.2016 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 33721, 54 грн.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на користь приватного підприємства «Будівельна компанія «Славутич» сплачений судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Брагіна О.Є.