Справа № 524/7896/17
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2018-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/7896/17
Провадження №2-а/524/94/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2018 м.Кременчук
Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді - Андрієць Д.Д.
за участю секретаря Воблікової І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,-
З рішенням відповідача він не погоджується та вважає, що постанова підлягає скасуванню, оскільки у товаросупроводжувальних документах походження товару Торгово-промисловою палатою Республіки Білорусь код товару зазначений НОМЕР_1. Декларування товару «Полиці багажні» проводилось відповідно до вимог митного законодавства України. Його дії не містять складу порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України.
ІІІ. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
ІV.ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Для митного оформлення імпортованого товару (полок) декларант надав митному органу належні товаросупровідні документи, а саме: рахунок фактуру(інвойс); автотранспортну накладну; декларацію про походження товару; банківські платіжні документи, що стосується товару; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору(контракту) про транспортно-експедиційні послуги; зовнішньоекономічних договір(контракт) та доповнення до нього. Договори(контракти) про перевезення; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного та фітосанітарного контролю товару; сертифікат про походження товару форми СТ-1.
Судом встановлено, що в наданих декларантом документах, зокрема товаротранспортній накладні, інвойсі №765/1807 від 18.07.2017, сертифікаті про походження товару форми СТ-1 від 21.07.2017, код товару значиться 9403 20 80 00 - iншi меблi металевi, інші ставка ввізного мита: пільгова 0%, повна 5%.
Отже, задекларовані позивачем відомості щодо ввезеного товару узгоджувалися з відомостями про цей товар, які зазначено у товаросупровідних документах.
01 серпня 2017 року було видано новий сертифікат про походження товару взамін сертифіката про походження товару форми СТ-1 від 21.07.2017 та акт про походження товарів № 2/2901-1 від 01.08.2017, в якому код товару змінено на 8302 50 00 00 - полицi, вiшалки, у тому числi для капелюхiв, та аналогiчнi вироби - ставка ввізного мита: пільгова 10%, повна 10%
Згідно відповіді ДФС від 22.01.2018 №2001/6/99-99-19-03-03-15 полки, полиці тощо у тому числі і для транспортних засобів класифікуються у товарній позиції 9403.
V.НОРМАТИВНЕ ОБҐРУНТУВАННЯ
Стаття 458 Митного кодексу України передбачає, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
За статтею 485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Згідно з частиною першою статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Відповідно до частини першої статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.
Частиною другою статті 264 Митного кодексу України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобовязані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.
Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 Митного кодексу України.
Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
Склад правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об'єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 485 Митного кодексу України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості. Зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого статтею 485 Митного кодексу України обов'язково повинен поєднуватися з умислом суб'єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).
На думку суду, за відсутності обґрунтованих доказів, які свідчили саме про умисел декларанта на заниження митних платежів, шляхом повідомлення недостовірної інформації про товар, сам факт неправильного визначення коду згідно з УКТ ЗЕД, який декларант вказав на основі наявних в нього товаросупровідних документів, не є достатньою підставою для кваліфікації дій позивача, як порушення митних правил відповідно до статті 485 Митного кодексу України.
На переконання суду, надані відповідачем докази, не підтверджують правомірності прийнятого ним рішення про притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил.
Враховуючи встановлені судом обставини та приймаючи до уваги положення ст.77 КАС України, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та вважає за можливе задовольнити позов ОСОБА_1
За статтею 487 Митного кодексу України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо. Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу. Питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України (стаття 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
Відповідно до приписів частини четвертої статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.
Таким чином, в разі звернення особи до суду з позовом щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір у порядку та розмірах, встановлених Законом України «Про судовий збір», не сплачується.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про скасування постанови у справі про порушення митних правил.
Судові витрати, повязані із сплатою судового збору за подання заяви про забезпечення позову віднести на рахунок позивача.
Керуючись ст. 6,10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Полтавської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Д.Андрієць