Справа № 826/13869/13-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 червня 2018 року

Київ

справа №826/13869/13-а

адміністративне провадження №К/9901/2855/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді - доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Сапієнс" на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 2 червня 2014 року (судді: Бабенко К.А. (головуючий), Борисюк Л.П, Кобаль М.І.) у справі №826/13869/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Сапієнс" до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Медіа Сапієнс" (далі - позивач, ТОВ "Медіа Сапієнс") звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Міндоходів у місті (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправним і скасування рішення від 30 липня 2013 року №198/23-53-18-05-32 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Медіа Сапієнс" вказує на те, що уповноваженим органом не було здійснено запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, а отже відсутні підстави для анулювання свідоцтва платника ПДВ.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 січня 2014 року, задоволено адміністративний позов. Визнано протиправним і скасовано рішення від 30 липня 2013 року №198/23-53-18-05-32 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість. Стягнено з Державного бюджету України на користь позивач судовий збір у розмірі 34,41 грн.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 2 червня 2014 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд апеляційної інстанції виходив з правомірності оскаржуваного рішення, зважаючи на те, що на момент його прийняття в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було внесено запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу щодо позивача, що є підставою для скасування свідоцтва платника податку на додану вартість.

Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 2 червня 2014 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційний розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, відповідно до пункту другого частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами першої та апеляційної інстанцій фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що зазначена касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що контролюючим органом прийнято рішення від 30 червня 2013 року №3198/26-53-18-05-32 «Про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість», у зв'язку з неподанням до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Дніпровського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

За змістом підпункту «ж» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України реєстрація платника податку на додану вартість діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі, якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Відповідно до пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті «а» пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах «б»-«з» пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.

У доводах касаційної скарги позивач посилається, як на підставу протиправності рішення про анулювання платника ПДВ, на лист Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві від 30 вересня 2013 року №193/5.13, в якому зазначено, що у реєстраційній справі позивача відсутні матеріали, які стали підставою для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису від 29 липня 2013 року №2015238 та на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 28 листопада 2013 року у справі №826/15276/13-а за адміністративним позовом позивача до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві від 30 вересня 2013 року про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування запису від 29 липня 2013 року, в якій встановлено обставини щодо відсутності підстав для внесення до ЄДР запису щодо відсутності підтвердження відомостей про позивача.

Разом з тим, досліджуючи правомірність рішення про анулювання платника ПДВ, суд апеляційної інстанції виходив з наявності на час винесення спірного рішення у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу, з посиланням на витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 25 вересня 2013 року №17247073, відповідно до якого, державним реєстратором Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Онищенком А.В. 29 липня 2013 року стосовно позивача внесено запис №2015238 щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу та спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 30 травня 2014 року за електронним запитом суду №18760373, в якому зазначено, що станом на дату прийняття оскарженого позивачем рішення, дані про підтвердження відомостей про юридичну особу відсутні.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи відсутність доказів одержання відповідачем, на час винесення оскаржуваного рішення, підтверджуючих документів про внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що зазначені відповідачем в оскаржуваному рішенні обставини внесення інформації щодо відсутності підтвердження про юридичну особу не відповідають дійсності.

Крім того, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 2 вересня 2014 року у справі №826/15276/13-а, заяву ТОВ «Медія Сапієнс» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 листопада 2013 року у справі №826/15276/13-а - задоволено. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 листопада 2013 року скасовано та прийнято нову, якою задоволено адміністративний позов. Визнано протиправними дії відповідача щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису № 2015238 від 29.07.2013 стосовно відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу. Визнано протиправним та скасовано запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо юридичної особи ТОВ "Медіа Сапієнс", що підтверджується відповідним записом в реєстрі від 29 липня 2013 року №2015238, внесений відповідачем.

Отже, враховуючи те, що підставою для анулювання реєстрації позивача як платника податку на додану вартість послугувала наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, внесеного реєстратором за наслідками проведеної органом доходів і зборів процедури з порушенням нормативних положень, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність такого анулювання та необхідність поновлення реєстрації позивача як платника податку на додану вартість.

З огляду на встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини, а також беручи до уваги вимоги вищенаведених норм, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку щодо правомірності анулювання реєстрації позивача як платника податку на додану вартість.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

Суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону (частина перша статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права, у частині неправильного тлумачення закону та скасував рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону, що є підставою для скасування такого судового рішення, а тому касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Сапієнс" на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 2 червня 2014 року підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного суду України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Сапієнс" задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 2 червня 2014 року у справі №826/13869/13-а скасувати, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 січня 2014 року залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду