Справа № 511/1194/18
Суддя: Панчук А. І.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1194/18

Номер провадження: 2-а/511/11/18

07 червня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Панчук А. І.,

секретаря судового засідання Міщенко М.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Одеській області , інспектора Р2Б2 УПП в Одеській області ОСОБА_3про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області, інспектора Р2Б2 УПП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, згідно якого просить: скасувати постанову серії БР №183723 від 21.05.2018 року по праві про адміністративне правопорушення передбаченого за ч.2 ст. 122 КУпАП та закрити за відсутністю події правопрушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 21 травня 2018 року біля 13:50 год. рухався на автомобілі НОМЕР_1 по грунтовій автодорозі вулиці села Павлівка Роздільнянського району Одеської області в бік села Кучурган та підїзжаючи до залізничного насипу повернув праворуч та проїхавши під насипом був зупинений працівниками полівції.

При зупинці інспектор повідомив, що він керував автомобілем без ввімкненого ближнього світла фар при проїзді в тонелі, чим порушив п.1.9. Правил Дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. Внаслідок вказаних дії інспектором Заболотним В.Г. була складена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Позивач стверджував, що постанова винесена відповідачем з порушенням вимог закону, без всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи. Не погоджуючись з притягненням до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив свої вимоги та просив задовольнити позов.

Відповідачі Управління патрульної поліції в Одеській області , інспектор Р2Б2 УНП в Одеській області ОСОБА_3Г інспектор 1-ї роти 1-го батальйону УПП в Одеській області в судове засідання не зявилися, повідомлялися належним чином про дату та час судового засідання, заяв про причини неявки до суду не надали.

Суд, дослідивши матеріали справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов ОСОБА_2задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

Згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 1 Закону «Про Національну поліцію» національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Пунктом 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що що 21 травня 2018 року біля 13:50 год. рухався на автомобілі НОМЕР_1 по грунтовій автодорозі вулиці села Павлівка Роздільнянського району Одеської області в бік села Кучурган та під"їзжаючи до залізничного насипу повернув ліворуч та проїхавши під насипом в сторону села Кучурган був зупинений працівниками поліції.

21.05.2018 року інспектором Заболотним В.Г. була складена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Як вбачається з вказаної постанови про адміністративне правопорушення, інспектор повідомив, що він ( ОСОБА_2І.) керував автомобілем без ввімкненого світла фар при проїзді в тонелі, чим порушив п.1.9. Правил Дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

За твердженнями позивача така постанова була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає вимогам законодавства України, тому вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Як вбачається із змісту ч.2 ст. 122 КУпАП, відповідальність за цією частиною передбачена, за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 № 3353-XII "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно зі ст.ст. 14, 53 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 19.1а Правил дорожнього руху України визначено користування зовнішніми світловими приладами, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла.

Статтею 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення правил дорожнього руху, визначені частинами першою, другою, третьою статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз наведених приписів законодавства дає підстави для висновку, що інспектор патрульної поліції, здійснюючи контроль за дотриманням Правил дорожнього руху, наділений повноваженнями з розгляду відповідної категорії справ, та в процесі їх вирішення зобовязаний встановити наявність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

За приписами частин 4-6 цієї статті у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 1408/27853 від 10.11.2015 р., поліцейським складається у письмовій формі постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, форму якої чітко встановлено додатком 5 до вищевказаної Інструкції.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що посадові особи Національної поліції України розглядають справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху без складання відповідного протоколу, а отже інспектор патрульної поліції обґрунтовано, згідно вимог чинного законодавства розглянув справу про адміністративне правопорушення без складення такого протоколу.

Відповідно до ст. 268 КУАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.276 КУАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Щодо посилань позивача на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 №5-рп/2015 з приводу місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд зазначає, що після його прийняття норми КУпАП, зокрема ст. 258, зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції, розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 279 КУАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Посилання позивача на те, що інспектором поліції порушенні ст.ст. 278,279 КУАП - є необґрунтованими, так як відсутні належні ,допустимі ,достовірні та достатні докази порушень процедури фіксації правопорушення та розгляду справи про адміністративне правопорушення"

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З приводу неврахування інспектором патрульної поліції характеру вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, суд зазначає, що вказані обставини не враховуються у випадках накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (ч.2 ст.33 КУпАП).

Дослідивши наявну в матеріалах справи копію постанови серії БРза № 183723 від 21.05.2018 року суд вважає, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, постанова складена на місці вчинення правопорушення, постанова підписана водієм без зауважень.

Більше того, при зверненні з позовом до суду ОСОБА_2 зазначав , що інспектор говорив йому про порушення інших пунктів ПДР та про відсутність в його діях порушень ПДР, посилався на порушення порядку притягнення до його адміністративної відповідальності, в тому числі оформлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведені вище обставини, суд дійшов висновку, що інспектором патрульної поліції обґрунтовано, з дотриманням вимог чинного законодавства притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідності у вигляді штрафу за ч.2 ст. 122 КУпАП, а отже підстави для задоволення позову відсутні. Доводи ОСОБА_2 про відсутність знаків при русі ( проїзді тунелів ) суд не бере до уваги . Натомість його заперечення свідчить про те , що він дійсно проїхав через тонель без вімкненого світла ( Дивись А.с.1) , що є порушенням грубим ПДР України та є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 32 Міжнародної Конференції « Про дорожній рух « ( Відень 1968 із змінами ) в будьяких умовах , коли видимість недостатня на транспорті , що рухається повинні бути включені світові прилади.

Відповідно до ч.5 ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позов позивача, звільненого від оплати судових витрат, залишено судом без задоволення, судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.122,251,252,258,279,280,293 КУпАП, ст.ст. 9, 77, 139, 244-246, 251, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Одеській області , інспектора Р2Б2 УПП в Одеській області ОСОБА_3про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити в повному обсязі.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складання у повномау обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявнострі у особи офіційної електронної адреси, або рекомендовантим листом з пловідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А. І. Панчук

Повний текст рішення виготовлено 07.06.2018 р.