Справа № 819/661/18
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/661/18

07 червня 2018 рокум. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про скасування рішень та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України про скасування рішень від 21.12.2017 № 455348/, № 455349/, № 455347/, № 455346/, від 02.01.2018 № 520665/, № 520664/, № 520663/ та зобов'язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 30.09.2017 №№ 23, 25, 26, 27, 28, 29, 32 подані на реєстрацію позивачем.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Тернопільським окружним адміністративним судом у судових засіданнях у даній справі, які проводилися 01.06.2018 та 05.06.2018 оголошувалася перерва для надання сторонами у справі додаткових доказів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.07.2017 між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Спецавтоінвест" укладено договір надання транспортних послуг № 01/07/17. На виконання умов договору позивач надав послуги перевезення вантажними автомобілями. Надалі, позивач відповідно до пункту 201.10. статті 201 ПК України надіслав на реєстрацію в ЄРПН податкові накладні від 30.09.2018 №№ 23, 25, 26, 27, 28, 29, 32 складені за наслідками здійснення господарських операцій із ТОВ "Спецавтоінвест". Однак, ДФС України зазначені податкові накладні прийняла, але реєстрацію зупинила, про що сформувала квитанції № 1 від 15.10.2017, від 16.10.2017 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У зазначених квитанціях відповідач зазначив, що податкові накладні від 30.09.2018 №№ 23, 25, 26, 27, 28, 29, 32 відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків, оскільки за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 49.41.1. та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Після чого, на виконання квитанцій № 1 від 15.10.2017, від 16.10.2017 позивач надіслав ДФС України пояснення та відповідні документи на підтвердження реальності господарської операції між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Спецавтоінвест". Однак, не зважаючи на подані документи, рішеннями комісії ДФС від 21.12.2017 № 455348/, № 455349/, № 455347/, № 455346/, від 02.01.2018 № 520665/, № 520664/, № 520663/ відмовлено у реєстрації зазначених податкових накладних.

Позивач вважає, що оскаржені рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки останнім було надано відповідачу всі необхідні документи, які підтверджують реальність здійснення операцій згідно податкових накладних від 30.09.2018 №№ 23, 25, 26, 27, 28, 29, 32. Також позивач зазначив, що в оскаржених рішеннях відсутні конкретні підстави для відмови у реєстрації, а лише зазначена загальна інформація про те, що причиною його прийняття є: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС України рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Представник позивача в судове засідання 07.06.18 не з'явився, подав до суду заяву від 05.06.2018 в якій просить розглядати дану справу без його участі та без участі позивача.

Відповідач в судове засідання 07.06.18 також не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи судом. Про причини неявки суд не повідомив. Водночас у відзиві на позовну заяву (арк. справи 101 - 106) просить у задоволені позову відмовити, мотивуючи тим, що комісією ДФС України правомірно було винесено оскаржені рішення про відмову в реєстрації податкових накладних від 30.09.2018 №№ 23, 25, 26, 27, 28, 29, 32 в ЄРПН, оскільки позивач не надав належних та достатніх документів на підтвердження господарської діяльності з надання транспортних послуг на підставі договору № 01/07/17 від 01.07.2017.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, суд, керуючись частиною четвертою статті 229 КАС України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та розглянув дану справу в порядку письмового провадження відповідно до частини дев'ятої статті 205 КАС України.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як слідує з матеріалів справи, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець та здійснює свою господарську діяльність згідно коду КВЕД 49.41 - вантажний автомобільний транспорт (перевезення вантажів автомобільним транспортом).

Суд встановив, що 01.07.2017 між ФОП ОСОБА_1 (далі - Виконавець) та ТОВ "Спецавтоінвест" (далі - Замовник) укладено договір надання транспортних послуг № 01/07/17. Згідно предмету договору Виконавець зобов'язується виконати, а Замовник прийняти та оплатити послуги по перевезенню вантажів автомобілями (арк. справи 77).

На виконання умов договору позивач надав послуги перевезення вантажними автомобілями, що підтверджується актами виконання робіт (надання послуг (арк. справи 58-76)), а також складеними товарно - транспортними накладними (арк. справи 127-140).

Водночас, факт оплати за надані послуги підтверджується платіжними дорученнями, а саме: від 11.08.2017 № 745, від 16.08.2017 № 9528, від 19.08.2017 № 9574, від 29.08.2017 № 797, № 9623 № 9618, від 04.09.2017 № 9715, від 14.09.2017 № 9794, від 20.09.2017 № 918, від 28.09.2017 № 9870, від 02.10.2017 № 991, від 05.10.2017 № 9933, від 07.12.2017 № 10262, № 10260, від 21.12.2017 № 10388, від 27.12.2017 № 10459, від 03.01.2018 № 10582, № 10574, № 10567, від 05.01.2018 № 10617, № 10611, від 19.02.2018 № 10892, від 20.03.2018 № 11168 (арк. справи 79-90).

Надалі, ФОП ОСОБА_1 склав податкові накладні від 30.09.2018 №№ 23, 25, 26, 27, 28, 29, 32 та відповідно до пункту 201.10. статті 201 ПК України надіслав їх на реєстрацію в ЄРПН (арк. справи 18-24).

Однак, за результатами перевірки зазначених податкових накладних, ДФС України направила позивачу квитанції № 1 від 15.10.2017, від 16.10.2017 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, у яких зазначено, що реєстрація зазначених податкових накладних зупинена відповідно до пункту 201.16. статті 201 ПК України, оскільки податкові накладні відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 (далі - Критеріїв № 567). Також зазначено, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 49.41.1. Водночас, запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних (арк. справи 25-31).

Після чого, на виконання квитанцій № 1 від 15.10.2017, від 16.10.2017 позивач надіслав ДФС України відповідні повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрацію якої/го зупинено з поясненнями (арк. справи 32-38) та зазначені документи, а саме: договір надання транспортних послуг № 01/07/17 від 01.07.2017, акти виконання робіт (надання послуг (арк. справи 58-76)), товарно - транспортні накладні (арк. справи 127-140), платіжні доручення, що підтверджують факт оплати за надані послуги (арк. справи 79-90), а також договори на оренду автомобіля від 03.01.2017 №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 (арк. справи 39-54), договір суборенди нежитлового приміщення (гараж) від 01.07.2017 та інші.

Водночас, у зазначених повідомленнях позивач роз'яснив відповідачу, що ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність згідно коду КВЕД 49.41 - вантажний автомобільний транспорт. У вересні 2017 р. надавав послуги перевезення вантажів, вантажними транспортними засобами.

Однак, не зважаючи на подані документи, рішеннями комісії ДФС від 21.12.2017 № 455348/, № 455349/, № 455347/, № 455346/, від 02.01.2018 № 520665/, № 520664/, № 520663/ відмовлено у реєстрації зазначених податкових накладних, мотивуючи тим, що позивач надав копії документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування (арк. справи 11-17).

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість висновків відповідача і винесених на підставі них спірних рішень на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Згідно з підпунктом "а" пункту 185.1. статті 185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.10. статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до пункту 74.2. статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики. (пункт 74.3. статті 74 ПК України).

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до підпункту 201.16.1. пункту 201.16. статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до підпункту 201.16.2. пункту 201.16. статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Як слідує з квитанцій щодо зупинення реєстрації податкової накладної № 1 від 15.10.2017, від 16.10.2017, вони містять інформацію про те, що "ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 49.41.1. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК".

Так, пунктом 6 Критеріїв № 567 містить у собі визначення двох різних критеріїв: моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: 1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється); 2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI ПК України стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі; 3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

Отже, контролюючий орган зобов'язаний у квитанції чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв № 567.

Також суд зазначає, що визначення фіскальним органом у квитанції конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Наказі № 567 "Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

Відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів Наказу №567, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567: 1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством; 2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Тобто, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Зі змісту квитанцій № 1 від 15.10.2017, від 16.10.2017 слідує, що контролюючим органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Проте, відповідач, в порушення підпункту 201.16.1. пункту 201.16. статті 201 ПК України, не вказано конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом № 567.

Водночас, відповідно до пропозиції надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН позивач надіслав пояснення та низку документів на підтвердження реальності господарської діяльності між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Спецавтоінвест", про що описано вище та копії яких належним чином засвідчені знаходяться в матеріалах справи.

Однак, не зважаючи на це, комісією ДФС України прийнято оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних від 30.09.2017 №№ 23, 25, 26, 27, 28, 29, 32 в ЄРПН та як підставу відмови зазначено: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Так, постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" від 29.03.2017 № 190 установлено, що комісія ДФС приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що рішення комісії ДФС про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, тобто або надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства, або надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Проте, в оскаржених рішеннях не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, в чому полягає порушення, та/або яких саме документів не вистачає, тобто не містить чіткого визначення підстав для прийняття комісією ДФС України рішення про відмову в реєстрації зазначених податкових накладних.

Суд враховує, що оскаржені рішення не містять конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття таких, а лише загальну інформацію про те, що підставою для його прийняття є: наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування, зазначено "та/або". Вказане свідчить про прийняття відповідачем оскаржених рішень не у спосіб передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 № 190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації".

У той же час, головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржені рішення контролюючого органу не відповідають зазначеним вимогам щодо чіткості та зрозумілості, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на не можливість реалізації свого права або обов'язку платником податків щодо виконання юридичного волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, враховуючи те, що податкові накладні від 30.09.2017 №№ 23, 25, 26, 27, 28, 29, 32 видані в межах операцій, які є об'єктом оподаткування; зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних; виконавець та замовник є платниками ПДВ; податкові накладні надіслані для реєстрації у встановлений пунктом 201.10. статті 201 ПК України строк, а також враховуючи те, що відповідачем не доведено наявності інших підстав для зупинення реєстрації і відмови у реєстрації податкових накладних та суд не встановив обставин, які б перешкоджали видачі податкових накладних та прийняття рішень про їх реєстрації, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача підстав для відмови у реєстрації податкових накладних шляхом прийняття оскаржених рішень, які прийняті без урахування всіх обставин, що мали суттєве значення для цілей прийняття оскаржених рішень, а також без урахування зазначених норм законодавства.

Водночас, під час розгляду справи судом по суті, представник позивача надав низку інших документів, що також підтверджують реальність здійснення операцій між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Спецавтоінвест", а також спростовують доводи представника відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву, в тому числі щодо щодо ненадання належних та достатніх документів, що підтверджують господарську діяльність з надання транспортних послуг.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідач не довів правомірності рішень комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 21.12.2017 № 455348/, № 455349/, № 455347/, № 455346/, від 02.01.2018 № 520665/, № 520664/, № 520663/ про відмову в реєстрації податкових накладних від 30.09.2017 №№ 23, 25, 26, 27, 28, 29, 32 в ЄРПН, що свідчать про їх протиправність та, як наслідок, підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов'язання ДФС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні від 30.09.2017 №№ 23, 25, 26, 27, 28, 29, 32, слід зазначити, що відповідно до підпункту 201.16.4. пункту 201.16. статті 201 ПК України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Водночас, відповідно до пунктів 19, 20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, оскільки рішення про відмову у реєстрації податкових накладних підлягають скасуванню, то, відповідно, з урахуванням положень частини другої статті 9 та частини другої статті 245 КАС України, підпункту 201.16.4. пункту 201.16. статті 201, пункту 201.10. статті 201 ПК України, пунктів 19, 20 Порядку № 1246, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині шляхом зобов'язання ДФС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні від 30.09.2017 №№ 23, 25, 26, 27, 28, 29, 32, подані на реєстрацію позивачем.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: пл. Львівська, 8, Київ-53, м. Київ, 04655, ) про скасування рішень та зобов'язання вчинити дії, - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: пл. Львівська, 8, Київ-53, м. Київ, 04655, ), яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 21.12.2017 № 455348/, № 455349/, № 455347/, № 455346/, від 02.01.2018 № 520665/, № 520664/, № 520663/.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України (місцезнаходження: пл. Львівська, 8, Київ-53, м. Київ, 04655, ) зареєструвати в Єдиному Державному реєстрі податкових накладних подані фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) податкові накладні від 30.09.2017 №№ 23, 25, 26, 27, 28, 29, 32.

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати у сумі 3 524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: пл. Львівська, 8, Київ-53, м. Київ, 04655, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 червня 2018 року.

Головуючий суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мірінович У.А.