Справа № 531/545/18
Суддя: Лизенко І. В.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

єдиний унікальний номер справи 531/545/18
номер провадження 2-а/531/36/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м.Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі

головуючої судді Лизенко І.В.,

за участі секретаря судового засідання Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №531/545/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції України про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ВР №016423 від 05 квітня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ВР №016423, що винесена 05 квітня 2018 року, поліцейським роти №2, рядовим поліції Матвеєвим Михайлом Федоровичем, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 132-1 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно постанови, ОСОБА_1 05.04.2018 о 13-35 год. на 22 км а/д Полтава-Олександрія, керуючи автомобілем МАЗ 6501 А8, д.н.з. НОМЕР_1, з причепом МАЗ 856103-010, д.н.з. НОМЕР_2, перевозив вантаж загальною вагою 55420 кг, не маючи відповідних документів, чим порушив вимоги п. 22.5 ПДР України; позивач не визнав себе винним у скоєнні такого правопорушення при складанні постанови, при цьому представником відповідача не було зібрано достатньо доказів наявності вини позивача, а також не було надано позивачу можливість скористатися його правами під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Крім того позивач зазначає, що виключне право проведення габаритно-вагового контролю з метою визначення чи відноситься той чи інший транспортний засіб до великовагових та великогабаритних, належить посадовим особам Укртрансбезпеки і не відноситься до компетенції працівників поліції, тому винесена Матвеєвим М. Ф., який є посадовою особою Управління патрульної поліції в Полтавській області, постанова є неправомірною.

Позивач не з'явився в судове засідання, проте від нього надійшло письмове клопотання, у якому він просить провести розгляд справи за його відсутності, а також за відсутності його представника.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився не повідомивши суд про причини неявки; жодних клопотань, заперечень, відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило; про час, дату та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Суд, дослідивши позов та докази, яким він обґрунтовується, дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з положеннями частин 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.159 КАС України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Судом встановлено, що 05 квітня 2018 року поліцейським роти №2 УПП батальйону в Полтавській області ДПП рядовим Матвєєвим М.Ф. винесено постанову серії ВР №016423, у якій зазначено, що 05.04.2018 о 13-35 год. керуючи автомобілем МАЗ 6501А8, д.н.з. НОМЕР_1, з причепом МАЗ 856103-010, д.н.з. НОМЕР_2, на 22 км а/д Полтава-Олександрія ОСОБА_1 перевозив вантаж загальною масою 55420 кг, не маючи на це відповідних документів, чим порушив вимоги п. 22.5 ПДР України (а.с. 4). Постановою накладено стягнення у виді 510 грн. на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 132-1 КУпАП (а.с. 4).

Зазначені у постанові обставини позивач не визнає, що вбачається з позову.

Відповідно до ст.132-1 КУпАП, відповідальність за цією статтею наступає в разі порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється; забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

У постанові, що оскаржується зазначено, що до неї додається відеозапис з відеореєстратора та бодікамери, проте в судове засідання такі докази надані не були. Відповідачем не було надано суду і інші докази, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення, про який зазначено в оскаржуваній постанові, в діях позивача, зокрема порушення ним вимог п. 22.5 ПДР України, а також доказів, які б підтверджували правомірність винесеної відповідачем постанови.

Враховуючи вищезазначене в сукупності, а також те, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, а неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, так як доказів на підтвердження вини позивача у скоєнні адміністративного правопорушення суду не надано.

Одночасно з цим, у задоволенні позову в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення слід відмовити, оскільки судом не встановлено як факт наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1, так і факт відсутності складу, оскільки наданих сторонами доказів не достатньо для обґрунтованого висновку. Тому вирішення питання про закриття провадження у справі відноситься до компетенції відповідача, який має можливість переглянути справу про адміністративне правопорушення, яка буде надіслана йому в порядку визначеному п. 2 ч. 3. ст. 286 КАС України.

На підставі викладеного, відповідно ст.ст. 5-10, 14, 77, 139, 242-246, 250, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції України про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ВР №016423 від 05 квітня 2018 року - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постановусерії ВР №016423 у справі про адміністративне правопорушення, що винесена 05 квітня 2018 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 132-1 КУпАП і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня складення в повному обсязі до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Карлівський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Лизенко