Справа № 804/2370/18
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2018-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 червня 2018 року справа № 804/2370/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Павловський Д.П., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: 49087, АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49094, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 26; ) про визнання протиправною бездіяльності, та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просить суд: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо перерахунку пенсії; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, з наданням до суду точної суми недорахованої частини пенсії з 01.01.2016 року, вчинити всі необхідні дії щодо перерахунку пенсії та виплатити недораховану частину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1 з 01.01.2016 року, в обчисленні, згідно з частиною 3 статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" у редакції 2018 року; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звітувати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про виконання судового рішення.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2018 року позов ОСОБА_1 залишено без руху, через невідповідність вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, та надано строк позивачу на усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду письмових доказів звернення до відповідача щодо перерахунку пенсії, відмови у перерахунку пенсії, та звернення щодо надання суми недорахованої частини пенсії з 01.01.2016 року, та відмови Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у наданні таких відомостей.

31 травня 2018 року, тобто, в межах зазначеного судом строку, через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду позивачем подано уточнену позовну заяву, в якій він зазначає також відповідача-2 - Ліквідаційну комісію ГУ МВС України Дніпропетровської області, та просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Ліквідаційної комісії ГУ МВС України Дніпропетровської області щодо не включення до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, деяких складових, яка надана до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області;

- зобов'язати Ліквідаційну комісію ГУ МВС України Дніпропетровської області направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області довідку відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, про розмір грошового забезпечення з зазначенням таких складових: посадового окладу; окладу за спеціальне звання; надбавки за стаж служби; додаткових видів грошового забезпечення; премії; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, а також із врахуванням одноразової грошової допомоги при звільненні;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо не здійснення перерахунку пенсії з урахуванням всіх видів грошового забезпечення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2,

встановлених законодавством для поліцейських з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення і премії, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення в розмірі грошового забезпечення, а також одноразової грошової допомоги при звільненні;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, у розмірах встановлених законодавством для поліцейських, та з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення; премії; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення в розмірі грошового забезпечення, а також одноразової грошової допомоги при звільненні;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області здійснити виплату ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 різниці недоотриманих пенсій з 01.01.2016 року;

- не застосовувати норми Постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року у зв'язку з тим, що вони порушують право, гарантоване Конституцією та законами України, щодо перерахунку та виплати різниці пенсії з 01.01.2016 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2;

- стягнути на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 вимоги ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2018 року не виконано, а подано уточнений позов, в якому зазначено другим відповідачем - Ліквідаційну комісію ГУ МВС України Дніпропетровської області, та заявлено шість позовних вимог, чотири з яких є похідними.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 6 Закону України Про судовий збір, у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, позивач, звертаючись з позовними вимогами немайнового характеру до двох відповідачів, повинен був сплатити до суду судовий збір у сумі 1409,60 грн.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду, ОСОБА_1 подано квитанцію про сплату судового збору № 0.0.999395860.1 від 28.03.2018 року, якою сплачено лише 704,80 грн., тобто, за одну вимогу немайнового характеру.

Частиною 1 статті 67 Конституції України визначено, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Отже, сплата судового збору за подання позовних заяв є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Таким чином, позивачу слід доплатити та надати до суду квитанцію, як доказ сплатити судового збору із заявлених ним двох немайнових вимог, у розмірі 704,80 грн., сплаченого на реквізити: одержувач - УДКСУ у Чечелівському районі міста Дніпра, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, код за , розрахунковий рахунок 4008, МФО 805012, код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Разом з тим, частиною 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Судом встановлено, що позивач не надає до суду письмових доказів звернення до відповідача-2 щодо надання йому довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, із зазначенням деяких складових, з яких суд може встановити бездіяльність субєкта владних повноважень - Ліквідаційної комісії ГУ МВС України Дніпропетровської області.

Також, позивач не надає до суду письмових доказів звернення до відповідача-1 щодо здійснення йому перерахунку пенсії, з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, з яких суд може встановити бездіяльність субєкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.

Таким чином, з метою вирішення спору між сторонами, якщо такий існує, та встановлення бездіяльності відповідачів, суд вважає за необхідне позивачу надати вищезазначені письмові докази, для правильного розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.

Відповідно до статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Статтею 119 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.

Отже, судом встановлено, що вимоги ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2018 року про залишення позовної заяви без руху позивачем не виконано, а лише подано уточнену позовну заяву із зазначенням другого відповідача та шести позовних вимог, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_1 процесуальний строк на усунення недоліків позовної заяви.

Частиною 6 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Керуючись статтями 118, 119, 160-161, 172, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 процесуальний строк на усунення недоліків позовної заяви, та надати строк протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, шляхом надання до суду оригіналу документа про доплату судового збору із заявлених позивачем немайнових вимог у розмірі 704,80 грн., сплаченого на реквізити: одержувач - УДКСУ у Чечелівському районі міста Дніпра, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, код за , розрахунковий рахунок 4008, МФО 805012, код класифікації доходів бюджету - 22030101, та наданням письмових доказів звернення до відповідача-1 та відповідача-2, з яких суд має встановити бездіяльність субєктів владних повноважень.

Розяснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Частиною 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної заяви з руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2