Справа № 809/316/16
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 червня 2018 року

м. Київ

справа №809/316/16

адміністративне провадження №К/9901/43336/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 4 жовтня 2016 року (головуючий суддя Кузьмич С.М., судді: Гулида Р.М., Улицький В.З.) у справі №809/316/16 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи в частині договору банківського вкладу №005-08500-220115 від 22 січня 2015 року та зобов'язати вказаного відповідача включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Також просила зобов'язати Уповноважену особу надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про збільшення кількості вкладників за рахунок позивача.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що вищевказаний договір банківського вкладу визнано нікчемним протиправно, внаслідок чого позивача не включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Такі дії суперечать вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та порушують право позивача на отримання гарантованої суми вкладу.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 8 червня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 4 жовтня 2016 року постанову суду першої інстанції скасовано, а провадження у справі закрито. Роз'яснено сторонам, що вказана справа належить до розгляду у порядку господарського судочинства.

Ухвала апеляційного суду вмотивована тим, що виходячи із системного аналізу норм законодавства та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів. У справі, яка розглядається, встановлено, що банк знаходиться в процедурі ліквідації у зв'язку із визнанням його неплатоспроможним. За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спір, який виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Не погодившись з ухвалою апеляційного суду, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду в частині закриття провадження скасувати і постановити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що в порядку господарського судочинства повинні розглядатися спори, в тому числі й щодо нікчемності договору, які виникли вже після відкликання ліцензії банку та ліквідації банку. У цій же справі рішення, що спричинило спір про нікчемність вкладу було прийнято відповідачем задовго до Постанови НБУ про відкликання ліцензії банку, на що не вернув увагу апеляційний суд та дійшов помилкового висновку про непідсудність цієї справи адміністративним судам.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

З 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд як найвищий суд у системі судоустрою України, у зв'язку з чим відповідно до пункту 7 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII Вищий адміністративний суд України припинив свою діяльність.

З цієї дати набрав чинності також Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, яким, зокрема, Кодекс адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року № 2747-IV викладено у новій редакції.

Згідно з пунктом 4 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України касаційні скарги на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 346 КАС України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Враховуючи, що у даній справі учасник справи оскаржує рішення суду апеляційної інстанції з підстав порушення правил предметної юрисдикції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до частини шостої статті 346 КАС України.

Керуючись ст.ст. 346, 347 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Справу №809/316/16 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду