Справа № 808/2130/18
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2018-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

08 червня 2018 рокуСправа № 808/2130/18 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Лазаренко М.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі

за позовом ОСОБА_1

до Відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області

про визнання дій протиправними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати неправомірними дії Відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області щодо призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №50103985;

скасувати постанову від 21.05.2018 щодо призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №50103985.

Крім того, разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення адміністративного позову, в якій заявник просить суд заборонити Відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області здійснювати виконавчі дії в рамках виконавчого провадження ВП №50103985, відкритого 11.02.2016 постановою на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 23.11.2015, зареєстрованого в реєстрі за №16295.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що у разі невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може бути порушено права та законні інтереси позивача, а саме позбавлено позивача права власності на житловий будинок, на який запропоновано звернути стягнення за виконавчим написом нотаріуса.

За правилами частини 1 статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до неї письмові докази, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, з огляду наступне.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

За приписами частини 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч.2 ст.151 КАС України).

Згідно із ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що в позовній заяві позивач виключно оскаржує дії відповідача щодо призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №50103985, разом з тим, позивач просить суд забезпечити адміністративний позов шляхом заборони відповідачу здійснювати виконавчі дії в рамках виконавчого провадження №50103985 взагалі, що не узгоджується з предметом розгляду справи, оскільки позивачем в рамках даної справи не оскаржується правомірність відкриття виконавчого провадження, а оскаржується лише окрема дія в рамках такого виконавчого провадження.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов'язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Також, суд вертає увагу на ту обставину, що визначення суб'єкта оціночної діяльності не є завершальною стадією виконавчого провадження та не свідчить про реалізацію майна у короткий строк, натомість статтею 287 КАС України передбачено скорочені терміни розгляду справ з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби.

Отже, розглянувши подане клопотання про забезпечення адміністративного позову, зважаючи на фактичні обставини справи, виходячи з пов'язаності обраних заходів забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування заходів забезпечення адміністративного позову у спосіб, який вказує позивач, оскільки на час вирішення клопотання позивачем не надано до суду обґрунтованих доводів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, що не дає можливості встановити існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або дійти висновку, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Інших обставин, які б свідчили про те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому спричинити порушення прав та інтересів позивача, або призвести до виникнення складнощів у їх відновленні, позивачем не наведено та судом не встановлено, відповідних доказів до матеріалів справи позивачем не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 150-157, 241, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені ст.ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.С. Лазаренко