Справа № 825/1892/18
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2018 року Чернігів Справа № 825/1892/18
Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Соломко І.І., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Ніжинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі-позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Ніжинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (далі-відповідач, пенсійний орган) про визнання протиправною відмову відповідача щодо проведення перерахунку та виплати пенсії у відповідності до частини третьої статті 53 Закону України ''Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'' та зобов`язання відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року, згідно з частиною третьою статті 59 Закону України ''Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'', починаючи з 01.10.2017.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що позивач є пенсіонером та отримує пенсію по інвалідності. Після ухвалення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", який набрав чинності 01.10.2017, позивач звернувся до відповідача із заявою про встановлення п`ятикратного розміру пенсії. Однак отримав відповідь про відсутність підстав для такого перерахунку, із чим не погоджується та звернувся до суду за захистом своїх законних прав. Позивач зазначає, що має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, є інвалідом 2 групи та вважає, що має право на перерахунок пенсії в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати відповідно до вищенаведеного законодавчого акту.
Відповідачем подано відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову за безпідставністю, оскільки позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби. Вказує, що в період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивач працював на посаді водія в ВАТ ''Ніжин-Агрохім''.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Позивач у складі військової частини № 18576 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 23.05.1986 по 19.06.1986, що підтверджується довідкою Ніжинського об`єднаного міського військового комісаріату від 29.02.1996 № 4/989 та архівною довідкою Галузевого державного архіву Міноборони від 30.03.2012 № 62525 (а.с. 18).
Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії МСЕ №116563 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності по захворюванню, пов`язаному з виконанням обов`язків військової служби у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
29.03.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини третьої статті 53 Закону України ''Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'', що не заперечується відповідачем.
Листом від 05.04.2018 №2042/06-12 пенсійний орган повідомив позивача про відсутність правових підстав для здійснення такого перерахунку, з покликанням на те, що участь позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відбулась не під час проходження ним дійсної строкової військової служби.
Не погоджуючись з відмовою, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу", що набрав чинності з 12.05.1992.
Відповідно до частини дев`ятої статті 1 цього Закону України ''Про військовий обов`язок і військову службу'' щодо військового обов`язку громадяни України поділяються, зокрема, на такі категорії: військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.
За правилами частини першої статті 16 Закону України "Про Збройні Сили України" держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, резервістів, які виконують обов`язки служби у військовому резерві, та військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, членів їх сімей, працівників ЗС України, а також членів сімей військовослужбовців, резервістів та військовозобов`язаних, які загинули (померли), пропали безвісти, стали інвалідами під час виконання службових обов`язків або постраждали у полоні в ході бойових дій (війни), в умовах надзвичайного стану чи під час виконання службових обов`язків за межами України в порядку військового співробітництва або у складі національного контингенту чи національного персоналу у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки.
Аналізуючи вищевказані правові норми, слід зробити висновок, що громадяни із числа військовозобов`язаних, які проходять навчальні або перевірочні та спеціальні збори у цей період вважаються такими, що проходять військову службу та користуються гарантіями держави на рівні із іншими військовослужбовцями.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я визначені Законом України ''Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'' (далі Закон № 796-ХІІ).
Статтею 59 Закону №796-XII у редакції, чинній до 01.10.2017 передбачено, що пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.
Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством України для осіб, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків) або відповідно до статті 54 цього Закону.
Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.
Таким чином, частиною третьою статті 59 Закону №796-ХІІ у редакції, чинній до 01.10.2017, визначено лише одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.
Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII ''Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій'' статтю 59 Закону №796-ХІІ викладено в наступній редакції: ''Пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.
Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.
Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року''.
Закон № 2148-VIII в частині внесених змін, згідно Прикінцевих та перехідний положень, набрав чинності з 01.10.2017.
Тобто, Законом № 2148-VIII розширено перелік категорій осіб, які мають право на отримання пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, а саме:
1) особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань;
2) особи, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби.
Окрім того, згідно внесених змін суттєво змінився коефіцієнт з якого необхідно здійснювати розрахунок пенсії, а саме з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження на п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
У зв`язку з цим, Урядом прийнято постанову від 15.11.2017 № 851 ''Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'', якою доповнено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 ''Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'' пунктом 9-1 такого змісту:
'' 91. За бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою:
де П - розмір пенсії;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки;
Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії;
Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).
Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою:
де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року;
Зс1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.
Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.
У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.»
Отже, виходячи з аналізу вказаних правових норм, з 01.10.2017 право на перерахунок пенсії по інвалідності на підставі статті 59 Закону №796-ХІІ з розрахунку п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року мають особи наступної категорії:
особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань;
особи, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби.
Як свідчать матеріали справи, позивач з 23.05.1986 по 19.06.1986 був призваний на спеціальні збори по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Позивачу встановлено ІІ групу інвалідності по захворюванню, пов`язаному з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Таким чином, позивач, будучи призваним на спеціальні збори по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та отримавши у зв`язку з цим інвалідність, на переконання суду, належить до числа осіб, на яких поширюється дія статті 59 №796-ХІІ та яким, на її підставі має бути здійснений перерахунок пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Проте за твердженням відповідача, право на перерахунок пенсії мають виключно пенсіонери з числа осіб, які на момент участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС проходили дійсну строкову військову службу, але з такою позицією відповідача суд не погоджується, з огляду на таке.
Статтею 10 Закону №796-ХІІ передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до примітки до вказаної статті до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.
Отже, в розумінні вказаної статті військовозобов`язані, призвані на військові збори для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є військовослужбовцями та прирівнюються до осіб, які перебувають на дійсній строковій військовій службі.
На підставі викладеного, суд зазначає, що військовослужбовці та призвані на військові збори військовозобов`язані мають користуватись всією повнотою соціально - економічних, політичних та особистих прав і свобод громадян в рівній мірі, в зв`язку з чим, позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Зaкoну Укрaїни ''Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи''.
Крім того, суд враховує правовий висновок Верховного суду України, викладений в постанові від 01.03.2016 по справі № 398/5910/14-а. Так, судом зазначено, що громадяни із числа військовозобов`язаних, які проходять збори (навчальні, перевірочні, спеціальні), у цей період вважаються такими, що проходять військову службу та користуються гарантіями держави на рівні із іншими військовослужбовцями. До військовослужбовців належать, зокрема військовозобов`язані, призвані на військові збори.
Позивач не брав участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та не посилається на ці обставини, як на підставу призначення йому пенсії.
Натомість позивач вказує, що брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, оскільки з 23.05.1986 по 19.06.1986 виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (призваний на спеціальні військові збори).
З огляду на те, що позивач був призваний на спеціальні збори та брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, то доводи пенсійного органу про відсутність правових підстав для віднесення ОСОБА_1 до категорії осіб, які мають право на перерахунок пенсії згідно статті 59 Закону №796-ХІІ, є необґрунтованими.
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправною відмову відповідача, викладену у листі від 05.04.2018 № 2042/06-12, щодо проведення перерахунку та виплати пенсії у відповідності до частини третьої статті 53 Закону України ''Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи''.
Разом з тим, суд встановив, що із заявою про перерахунок пенсії позивач звернувся до пенсійного органу лише 29.03.2018.
Згідно із частиною третьою статті 45 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'', якою визначаються строки призначення (перерахунку) та виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Отже, право на перерахунок пенсії у позивача виникає з 29.03.2018, а не з 01.10.2017. Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 № 851 визначено, що перерахунок пенсії відбувається за бажанням особи, що в даному випадку, було реалізовано позивачем саме 29.03.2018.
Тому в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року, згідно з частиною третьою статті 59 Закону України ''Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'', починаючи з 01.10.2017, слід відмовити.
Враховуючи викладене, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.
Підстави для повернення судового збору відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Ніжинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (вул. Шевченка, 21-ж, м. Ніжин, 16600) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Ніжинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області, викладену у листі від 05.04.2018 № 2042/06-12, щодо проведення перерахунку та виплати пенсії у відповідності до частини третьої статті 53 Закону України ''Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи''.
Зобов`язати Ніжинське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року, згідно з частиною третьою статті 59 Закону України ''Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'', починаючи з 29.03.2018.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 12.06.2018.

Суддя І.І. Соломко