Справа № 266/1410/18
Суддя: Сараєв І. А.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/1410/18
Провадженя№ 2-а/266/53/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.06.2018 року м. Маріуполь
Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області
в складі головуючого судді Сараєва І.А.
за участі секретаря Нетреба О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Позовні вимоги мотивовані тим що, 15.03.2018 р. інспектором УПП в м. Маріуполі, лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №325576 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 1020 грн. за порушення ч. 5 ст. 122 КУпАП. Відповідно до постанови позивач 15.03.2018 р., о 10 год. 02 хв. керуючи транспортним засобом здійснив зупинку на місці позначеному дорожньою розміткою 1.30 та дорожнім знаком 5.38 місце для стоянки з табличкою 7.17 інвалід, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортним засобам, якими керують водії, або водії які перевозять інвалідів, чим порушив п. 8.4г ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП. Позивач свою провину заперечує, вини не визнає та вважає, що не порушував правил дорожнього руху. Постанова була складена без доказів його провини в скоєнні даного порушення, без надання відеозапису його правопорушення. Також правопорушення ПДР зафіксоване на місці зупинки автомобілю, у звязку з чим не дано йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі. Крім того зазначив, що із рішенням інспектора категорично не згоден, оскільки він дійсно зробив зупинку на пл. ОСОБА_3, біля буд. 10 у м. Маріуполі, т.я. пасажиром в його транспортному засобі був інвалід ІІ групи ОСОБА_4 Окрім того, відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок, встановлений ст. ст. 278, 279 КУпАП, а тому позивач просить визнати незаконними дії відповідача та скасувати постанову ЕАА №325576 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути у його відсутність, позов задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не зявився без поважних причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, та не повідомив про причини неприбуття, тому справа вирішена на підставі наявних у ній доказів відповідно до вимог ст. 286 КАС України.
Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України не прибуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Постановою ЕАА № 325576 від 15.03.2018 року відносно ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень.
Тією ж постановою, його визнано винним в тому, що він 15.03.2018 року, приблизно о 10 год. 02 хв., керуючи транспортним засобом автомобілем «Mitsubishi outlender», з державним реєстраційним номером АН 3222 МН, біля буд. 10 по пл. Мічмана Павлова в м. Маріуполі, здійснив зупинку на місці позначеному розміткою 1.30, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортним засобам, якими керують водії з інвалідністю або ти, хто їх перевозить, чим порушив п. 8.4 ПДР України порушення вимог інформаційно-вказівних знаків
Відповідно до п. 8.4 ПДР України дорожні знаки поділяються на групи: інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних обєктів, територій, де діють спеціальні правила.
Відповідно до п. 34 ПДР України горизонтальна розмітка має таке значення: 1.30 - позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять інвалідів чи на яких установлено розпізнавальний знак "Інвалід".
Адміністративна відповідальність за ч. 5ст. 122 КУпАП наступає у разі зупинки чи стоянки транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю".
Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
За нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Разом із тим, з доданої до своєї заяви копії довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ № 430873 вбачається, що ОСОБА_4, 02.02.1955р.н. є інвалідом ІІ групи, інвалідність встановлена безстроково, тобто підтверджує повністю доводи позивача ОСОБА_1
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, відповідачем не надано доказів на підтвердження вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП та не спростовано під час судового розгляду справи.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
За таких обставин, оскільки позивачем надано належні докази того, що його зупинка на місці позначеному розміткою 1.30, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортним засобам, якими керують водії з інвалідністю або ти, хто їх перевозить, була зумовлена перевезенням інваліда ІІ групи ОСОБА_4, суд вважає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, а тому її слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Постанову серія ЕАА № 325576 від 15.03.2018 року, складену інспектором УПП в м. Маріуполі, лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 гривень визнати незаконною та скасувати.
Провадження у справі відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення (зважаючи на п. 15.5перехідних положень КАС України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

На підставі ч.2ст. 271 КАС України, копію судового рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Суддя Сараєв І. А.