Справа № 214/7541/17
Суддя: Прасолов В. М.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/7541/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 червня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Усік М.О.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції роти №3 батальйону №2 УПП в м. Кривому Розі Стеблева Юрія Валерійовича про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора поліції роти №3 батальйону №2 УПП Стеблева Ю.В. (далі за текстом «інспектор»), в якому просить: постанову серії від 11 грудня 2017 року про накладення на нього, позивача, адміністративного стягнення у вигляді штрафу - визнати незаконною та скасувати.

В обґрунтування позову наводить наступне. 11 грудня 2017 року інспектором його, позивача, було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення розділу 19.1 ПДР України за ч. 2 ст. 122 КУпАП та складено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 гривень. Вважає дії інспектора незаконними та такими, що не відповідають вимогам КУпАП, ПДР не порушував, а постанова винесена з грубими порушеннями КУпАП, Конституції України. 11 грудня 2017 року приблизно о 21 год. 30 хв. рухався по вул. Едуарда Фукса і був зупинений екіпажем патрульної поліції. Після зупинки до нього підійшов інспектор і звинуватив в порушенні ПДР України. На його, позивача, вимогу пред'явити докази правопорушення, інспектором було надано відеозапис, на якому побачив темний автомобіль, який рухався по вул. 200 літ Кривого Рогу і нібито порушував ПДР, а саме п.п. 19.1, в якому зазначено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкненні такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла. На відеозаписі не видно, що саме автомобіль на якому він, позивач, рухався порушував ПДР, не видно ні номерного знаку, а ні особи яка керувала даним транспортним засобом. Розгляд справи відбувався з грубими порушеннями вимог ст. 278, ст. 279 КУпАП, а саме: інспектор при підготовці до розгляду справи не сповістив про час і місце її розгляду; перед початком розгляду справи не представився; не оголосив яка справа підлягає розгляду; не надав мені змогу скористатися юридичною допомогою; не з'ясував та не оголосив, хто притягається до адміністративної відповідальності. Вказує, що результатом цих злочинних та протиправних дій інспектора стала винесена ним постанова, якою останній притягнув його, позивача, до адміністративної відповідальності. Зазначає, що він, позивач ПДР України не порушував тим більше, не порушував розділ 19.1 ПДР України, проте інспектор, проігнорувавши вимоги ст.ст. 268, 278, 279, 280, 283 КУпАП виніс оскаржувану постанову. При цьому опитавши свідка, взявши пояснення у нього, позивача, його, позивача клопотання не зазначив це у постанові, в графі № 8: «До постанови додаються». Згідно Наказу МВС №1376, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права, передбачені частиною першої статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, інспектор не в повному обсязі виконав вимогу даного наказу. Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського. Відхиливши його, позивача, клопотання, інспектор порушив вимоги ст. 268 КУпАП, а саме при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Жодних доказів того, що саме він, позивач порушив Правила дорожнього руху, інспектор не надав. Таким чином, показання інспектора, які зафіксовані, але не підтверджують, що дійсно відбулося порушення правил дорожнього руху з використанням належного йому, позивачу, транспортного засобу, а тому не можуть братися до уваги при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності особи, оскільки вони не є належним доказом по справі та суперечать чинному законодавству. Як встановлено ч. 2 статті 71 КАС, в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах отриманих незаконним шляхом. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У судовому засіданні позивач підтримав позов та підтвердив зміст позову.

Відповідач у судове засідання не прибув, про час та міс це розгляду справи був належно повідомлений. При цьому подав відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову. На обґрунтування відзиву навів наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Знання Правил дорожнього руху є обов'язковим для кожного учасника дорожнього руху. Будь-яке відхилення від положень Правил можуть призвести до дорожньо-транспортних подій, наслідком яких може стати нанесення збитків майну або шкоди здоров'ю. Відповідно до п. 19.1 Правил дорожнього руху (затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 р., (далі ПДР), ПДР у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої, на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла. Ним, відповідачем під час патрулювання 11 грудня 2017 року близько 21 години 50 хвилин було помічено, що у м. Кривому Розі, Покровському районі, р-н на вул. Е. Фукса, водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом OPEL днз НОМЕР_1 (далі за текстом автомобіль «Опель»), рухався у темну пору доби без ввімкненого світла фар, чим порушив п.п.19.1 ПДР України.(відео файл (5) з 08 хв. 05 сек. нажаль відео з відео реєстратора не зберіглося цей відео файл відео з нагрудного реєстратора патрульного поліцейського). Даний транспортний засіб був зупинений з дотриманням ПДР. Згідно зі ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються постановою про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Після того, як були помічені ознаки того що позивач порушив ПДР, він, інспектор, зупинив автомобіль «Опель» з додержанням ПДР України, підійшов до автомобіля, представився згідно з п.3 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", після чого відповідно до п.1.1 та п.2 ст.35 вказаного закону повідомив про причину зупинки. Після того попросив пред'явити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс. Переконавшись, що вимоги ст.278 КУпАП виконані, перейшов до розгляду адміністративної справи стосовно позивача. Також були зачитані позивачу його права зазначені у ч.1 ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України ( відеофайл (1) з 04 хв. 39 сек.). Також як вбачається з відео водій не відразу надав документи для перевірки, крім того почав казати, що начебто це не він їхав, після дослідження доказів. Поширеним порушенням Правил є рух у темну пору доби без ввімкнених фар ближнього світла, але ж фари служать для освітлення дороги та повинні добре освітлювати дорогу перед автомобілем і в той же час не повинні засліплювати водіїв зустрічного транспорту. Правила дорожнього руху наказують водіям включати їх в темний час доби, а також в умовах недостатньої видимості для позначення транспортного засобу. З одного боку це не забезпечує водієві достатню видимість, з іншого - не дозволяє іншим водіям прийняти правильне рішення про розвиток дорожньої ситуації. Зазначає, що освітлювальні пристрої забезпечують безпеку дорожнього руху, тому рух на транспортному засобі в темну пору доби, а також в умовах недостатньої видимості з вимкненими освітлювальними пристроями заборонений Правилами дорожнього руху України. Під час розгляду справи позивачу було запропоновано ознайомитись з матеріалами справи, так як з матеріалів справи був відеозапис, з яким позивач був ознайомлений та під час дослідження доказів, а саме перегляду відео було з'ясовано, що водій порушив п. 19.1 ПДР України. Також від позивача надійшло усне клопотання щодо можливості надати письмове пояснення, клопотання було задоволено. Після з'ясування усіх фактичних даних ним, відповідачем, було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За результатами розгляду адміністративної справи та з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11. 2015 № 1395 та КУпАП. Постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 285 КУпАП оголошується негайно після закінчення розгляду адміністративної справи. Позивач був ознайомлений з постановою та отримав її копію про що свідчить його підпис у графі «10». Наполягає, що вище зазначені вимоги закону, ним, як суб'єктом владних повноважень, були дотримані, але позивач не забажав скористатися усіма правами передбаченими ст. 268 КУпАП. Не погоджується з позивачем, з тим що ним, відповідачем, було порушено вимоги ст. ст. 278, 279 КУпАП. При підготовці до розгляду справи, перевіривши документи встановив, що позивач є повнолітньою особою та те що розгляд даної справи віднесено до компетенції Національної поліції. Сповістив позивача, що відносно нього відкрита адміністративна справа та зараз буде проходити розгляд справи, під час сповіщення звертався до позивача по ПІП, тобто особу що до якого відкрито справу було оголошено. Окрім усного пояснення позивача та його пасажира був відеозапис з автомобільного реєстратора, що підтверджується відео з нагрудного відео реєстратора патрульного поліцейського. Учасником у справі був позивач та його пасажир, яких було заслухано що підтверджується позивною заявою та письмовими поясненнями наданими останніми. Він, інспектор, ніяк не міг порушити вимоги наказу на який посилається позивач, через те, що Наказ МВС №1376 від 06.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», через те, що ця Інструкція встановлює порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах (далі - органи поліції), матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначає порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення(крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху). У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Він, відповідач при винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне та підтверджується відеозаписом, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку, Правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділі Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказі, висновків експертів. Згідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування, суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Вказує, що доказів того, що факт правопорушення не мав місце з боку позивача, останній суду не надав, крім того останній в своїй позовній заяві вказав, що бачив відео на якому рухався автомобіль без ввімкненого світла фар. Факт скоєння правопорушення підтверджується складеною у відповідності до вимог КУпАП постановою про адміністративне правопорушення, відеозаписом з нагрудного відео реєстратора патрульного поліцейського. Вважає, що ним винесено постанову згідно ст. 258 КУпАП, яка встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення та ст. 33 КУпАП, у якій зазначено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. Вказує, що жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано. Вказує, що позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому його вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Під час розгляду справи безпосередньо досліджені наступні письмові докази: постанова (а.с.14), пояснення (а.с.34, 36), клопотання (а.с.35), рапорт (а.с. 37).

При огляді судом диску (а.с.38) встановлено, що на ньому мається шість файлів.

При огляді файлів встановлено, що позивач перебуває в автомобілі та спілкується з іншими особами, які одягнуті в форму поліцейських. На відеофайлі з останніми цифрами «271» чутно, як позивач просить перенести розгляд справи, пояснює, що його права на захист порушуються, складає пояснення. На файлі з останніми цифрами «283(3) чутно, як голос, який не належить позивачу, запитує: «Чому не має можливості викликати адвоката», позивач відповідає, що в даний час не може викликати адвоката, бажає щоб справа була розглянута завтра-післязавтра. На файлі з останніми цифрами «293 (4)» чутно, як особа пояснює позивачу, що його клопотання відхилено, тому, що останній бажає уникнути відповідальності, позивач відповідає, що він не бажає уникнути відповідальності, а просить перенести розгляд справи..

Відповідно до ст. 73 КАС України, суд вважає належним доказом постанову (а.с.14), так як вона стосується факту накладення на позивача адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 73 КАС України, суд вважає належними доказами диск (а.с.38), пояснення (а.с.34, 36), клопотання (а.с.35), рапорт (а.с. 37), так як інформація, яка міститься на файлах та вказаних документах, стосується обставин розгляду інспектором справи.

Відповідно до ст. 74 КАС України, суд вважає допустимими доказами постанову (а.с.14), диск (а.с.38), пояснення (а.с.34, 36), клопотання (а.с.35), рапорт (а.с. 37).

Згідно ст. 75 КАС України, пояснення (а.с.34, 36), клопотання (а.с.35), рапорт (а.с. 37), суд вважає достовірними доказами.

Пояснення позивача про те, що інспектор не надав можливості скористатися правовою допомогою, відповідачем не заперечуються. З відеозапису та клопотання (а.с.35) вбачається, що позивач заявив клопотання про бажання мати захисника, у чому інспектор відмовив, тому суд вважає ці пояснення достовірними.

Твердження відповідача, викладене у відзиві на позов про те, що під час розгляду справи позивач не забажав скористатися усіма правами передбаченими ст. 268 КУпАП, є недостовірним, так як воно спростовується поясненнями позивача, клопотанням та змістом відеозапису.

Твердження відповідача про те, що факт скоєння позивачем правопорушення підтверджується складеною ним постановою про адміністративне правопорушення, суд знаходить не обґрунтованим, оскільки ця постанова є лише доказом притягнення позивача до адміністративної відповідальності, яка повинна була б винесена на підставі дослідження доказів вчинення позивачем правопорушення.

Твердження відповідача про те, що факт скоєння позивачем правопорушення підтверджується відеозаписом з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського, суд не приймає до уваги, оскільки на представлених записах не міститься даних про рух автомобіля «Опель».

На підставі ст. 76 КАС України, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає їх достатніми для встановлення наступних обставин. При цьому суд керується вимогами ст.77 ч.2 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

11 грудня 2017 року приблизно о 21 годині 30 хвилин, позивач, керуючи автомобілем «Опель», рухався по вул. Едуарда Фукса з ввімкненим світлом фар. Вказані обставини встановлені судом на підставі пояснень позивача.

11 грудня 2017 року інспектором відносно позивача була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП за те, що позивач, керуючи автомобілем «Опель», рухався у темну пору доби без ввімкненого світла фар, чим порушив п.п.19.1 ПДР України. Вказані обставини встановлені судом на підставі змісту відеозаписів (а.с.38), постанови (а.с.14).

Під час розгляду справи інспектор не надав позивачу можливості скористатися допомогою адвоката. Вказані обставини встановлені судом на підставі пояснень позивача, змісту відеозаписів (а.с.38), клопотання (а.с.35).

При вирішенні справи, суд застосовує норми права, які передбачені Конституцією України, КУпАП, «Правилами дорожнього руху», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі за текстом «Правила»).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення, повинна містити викладення обставин, установлених при розгляді справи. У відповідності до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин, вирішення її в точній відповідності до закону. Як встановлено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) повинні з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення водієм транспортного засобу правил користування зовнішніми освітлювальними приладами.

Пунктом 19.1 Правил встановлено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої, на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Судом встановлено, що позивач в темну пору доби рухався з включеним світлом фар.

Тому, в діях позивача не вбачається склад правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП.

Крім того, обговорюючи питання про дотримання інспектором вимог закону під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд враховує наступне.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

На переконання суду, інспектор при розгляді справи про адміністративне правопорушення, діяв всупереч вимогам ст. 245 КУпАП, оскільки не встановив правопорушення, не надав позивачу скористуватися допомогою адвоката, а тому вирішив справу в порушення вимог закону.

Відповідно до ст.245 ч.2 п.2 КАС України, у разі задоволення позову, суд може визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт.

Дійшовши до переконання, що при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності інспектор діяв з порушенням вказаних вимог КУпАП, суд вважає, що інспектор притягнув позивача до адміністративної відповідальності необґрунтовано. Отже винесена інспектором постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.245 ч.2 п.10 КАС України, у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів. На думку такий спосіб захисту прав позивача, як визнання постанови незаконною та її скасування забезпечує ефективний захист його прав.

Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, вважає, що позовні вимоги належить задовольнити повністю.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.7, 38, 122, 245, 258, 268 КУпАП, ст. ст. 9, 73-77, 241-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора поліції роти №3 батальйону №2 УПП в м. Кривому Розі Стеблева Юрія Валерійовича - задовольнити повністю.

Постанову, винесену 11 грудня 2017 року інспектором роти №3 батальйону №2 УПП в м. Кривому Розі Стеблевим Юрієм Валерійовичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст.122 КУпАП у вигляд штрафу в сумі 425 грн. 00 коп. - визнати незаконною.

Постанову, винесену 11 грудня 2017 року інспектором роти №3 батальйону №2 УПП в м. Кривому Розі Стеблевим Юрієм Валерійовичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст.122 КУпАП у вигляд штрафу в сумі 425 грн. 00 коп. - скасувати.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів, з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов