Справа № 814/662/18
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2018 р. справа № 814/662/18
м. Миколаїв
Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Мороза А.О. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу
за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2

про:стягнення різниці недоотриманої грошової компенсації вартості за не отримане речове майно в сумі 12573,96 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулась з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі-відповідач) про стягнення 12573,96 грн. різниці недоотриманої грошової компенсації вартості за не отримане речове майно.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у зв`язку із звільненням з військової служби 01.11.2017 р. відповідач зобов`язаний був виплатити грошову компенсацію за недоотримане речове майно за період служби з 25.10.2006 р. по 01.11.2017 р. Однак, відповідач виплатив грошову компенсацію за недоотримане речове майно за період з 25.0.2006 р. по 25.09.2017 р. та на підставі довідки, без врахування норм забезпечення речовим майном, які діяли на час проходження служби. У зв`язку з чим позивач недоотримала грошову компенсацію в сумі 12573,96 грн.
Відповідач надав відзив проти позову, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки виплата компенсації за недоотримане речове майно проведена по день складання позивачем рапорту і на день виключення позивача зі списків, відповідач повністю розрахувався з нею, інших рапортів позивач не подавала.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Заяв і клопотань учасники справи суду не подавали.
Процесуальних дій у справі судом не вчинялось.
Вирішуючи спір, суд враховує наступне.
Позивач у період з 25.10.2006 р. по 01.11.2017 р. проходила військову службу у Збройних Силах України.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №156 від 01.11.2017 р. позивач звільнена в запас за ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я) та виключена із списків особового складу та всіх видів забезпечення.
25.09.2017 р. позивач звернулась до відповідача з рапортом про виплату грошової компенсації замість речового майна, що належить до видачі.
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 № 14, яка видана в жовтні позивачу, вартість за недоотримане речове майно складає 30078,93 грн.
22.12.2017 р. позивачем отримано 30078,93 грн., однак позивач не згодна з виплаченою сумою і вважає, що до розрахунку №14 не було враховано речове майно у кількості 81 предмету на загальну суму 12573,96 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 9-1 Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за недоотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
Так, п. 3-5 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 178 від 16.03.2016 року, встановлено, що Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.
Таким чином, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі звільнення з військової служби,, за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини та довідки про вартість речового майна.
Матеріали справи містять рапорт позивача про виплату компенсації за недоотримане речове майно, наказ командира військової частини про звільнення з військової служби у запас позивача, в якому зазначено про виплату позивачу грошової компенсації в сумі 33078,93 грн. (а. с.15) та довідку про вартість речового майна на суму 33078,93 грн. (а. с.24). Та, як зазначено відповідачем та не заперечується позивачем, грошову компенсацію і сумі 33078,93 грн. було виплачено позивачу.
У позовній заяві позивач вважає розрахунок таким, що не відповідає нормам забезпечення речовим майном військовослужбовців, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 р. №1444 за період з 25.10.2016 р. (чинна на час прийняття позивача на військову службу до 04.03.2016 р.), наказом Міністерства оборони України від 01.12.2015 р. №664 (чинна з 22.01.2016 р. по 17.06.2016 р.), наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 р.№232 (чинна з 01.11.2017 р. по день виключення позивача із списків особового складу військової частини).
До позовної заяви долучено власний розрахунок позивача, розрахунок військової частини та належним чином завірену копію картки обліку матеріальних засобів особистого користування №663.
З огляду на картку та розрахунок військової частини, а також з урахуванням норм забезпечення речовим майном військовослужбовців, що діяли за період служби позивача, судом встановлено не відповідність кількості та відсутність частини речового майна у довідці - розрахунку №14, яке повинно було бути враховане під час складання розрахунку та відповідно виплачено грошову компенсацію за недоотримане речове майно.
Таким чином, довідка - розрахунок №14 складена з порушенням норм забезпечення речовим майном військовослужбовців, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 р. №1444 за період з 25.10.2016 р. (чинна на час прийняття позивача на військову службу до 04.03.2016 р.), наказом Міністерства оборони України від 01.12.2015 р. №664 (чинна з 22.01.2016 р. по 17.06.2016 р.), наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 р.№232 (чинна з 01.11.2017 р. по день виключення позивача із списків особового складу військової частини), а також без врахування картки обліку матеріальних засобів особистого користування №663, що призвело до недоотримання грошової компенсації вартості за недоотримане речове майно.
Щодо періоду нарахування та виплати, то грошова компенсація за недоотримане речове майно повинна виплачуватись за період з 25.10.2006 р. (день зарахування позивача на військову службу) по день звільнення 01.11.2017 р., днем звільнення позивача є день винесення наказу командира військової частини НОМЕР_1 №156 про звільнення зі служби та виключення із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Відповідно до п. 5 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.3.2016 р. №178, довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.
Тобто, складання розрахунку належить до компетенції військової частини, суд не може підміняти функції інших органів, тому задоволення позову у такий спосіб, а саме шляхом стягнення з відповідача 12573,96 грн., не можливий.
При цьому, відповідно до п. 10 ч. 2 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Враховуючи, що судом встановлено протиправність довідки-розрахунку про вартість майна, що підлягає видачі при звільнені (у відставку) №14, для повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов`язок скласти довідку-розрахунок про вартість майна, що підлягає видачі при звільнені (у відставку) за період з 25.10.2006 р. по 01.11.2017 з урахуванням обставин викладених в рішенні, а також нарахувати та виплатити різницю недоотриманої грошової компенсації вартості за недоотримане майно на підставі складеного розрахунку.
За таких обставин, позов належить задовольнити частково.
Питання про розподіл судових витрат судом не вирішувалось, так як позивач на підставі ст. 5 ч. 1 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, а доказів понесення інших судових витрат сторони суду не подали.
Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) задовольнити частково.
2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) скласти довідку-розрахунок про вартість майна, що підлягає видачі при звільнені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) за період з 25.10.2006 р. по 01.11.2017 р., з урахуванням обставин викладених в рішенні.
3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) різницю недоотриманої грошової компенсації вартості за недоотримане майно на підставі довідки - розрахунку про вартість майна, що підлягає видачі при звільнені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) за період з 25.10.2006 р. по 01.11.2017 р., складеної з урахуванням обставин викладених в рішенні.
4. У задоволенні вимоги про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) 12573,96 грн. різниці недоотриманої грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, відмовити.
5. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз