Справа № 808/2832/17
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2018 рокусправа № 808/2832/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Сафронової С.В. Мельника В.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізька перевізна компанія", Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорожградтранс-1", Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "АТП АСА" про прийняття додаткового рішення у справі №808/2832/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Профтаксі 1", Приватного підприємства "Автосвіт", Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізькі автомобільні лінії" до Конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників Запорізької обласної державної адміністрації, Запорізької обласної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізька перевізна компанія", Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорожградтранс-1", Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, Товариство з обмеженою відповідальністю "АТП АСА" про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

встановиВ:

27 березня 2018 року Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом було прийнято постанову в адміністративній справі №808/2832/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Профтаксі 1», Приватного підприємства «Автосвіт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізькі автомобільні лінії» до Конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників Запорізької обласної державної адміністрації, Запорізької обласної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізька перевізна компанія», Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорожградтранс-1», Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, Товариство з обмеженою відповідальністю «АТП АСА» про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

13 квітня 2018 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорожградтранс-1», Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП АСА» про прийняття додаткового рішення у справі, оскільки не було здійснено розподіл судових витрат.

11 травня 2018 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізька перевізна компанія» про прийняття додаткового рішення у справі, оскільки не було здійснено розподіл судових витрат.

В письмових запереченнях на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізька перевізна компанія» про прийняття додаткового рішення Товариство з обмеженою відповідальністю «Профтаксі 1», Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізькі автомобільні лінії» та Приватне підприємство «Автосвіт» просили відмовити у її задоволенні.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорожградтранс-1", Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "АТП АСА" та представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізька перевізна компанія" підтримали вимоги заяв про прийняття додаткового рішення, інші сторони до суду не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява про прийняття додаткового судового рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається із вказаної статті, процесуальний інститут додаткового судового рішення дає можливість виправити помилки суду, спричинені недотриманням вимог судового рішення, зокрема, щодо наявності в ньому відповіді на всі заявлені вимоги позивача (третьої особи), наявності суджень суду щодо способу виконання судового рішення у випадку, коли такі судження є необхідними, вирішення питання про судові витрати.

З наведеного слідує, що додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного, яким вирішено спір по суті позовних вимог за результатами судового розгляду справи, а не додаткових судових рішень.

За правилами статті 252 КАС України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених частиною першою статті 252 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Додаткове судове рішення є невід'ємною складовою основного судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 11 ст. 139 КАС України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізька перевізна компанія", Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорожградтранс-1", Фізична особи-підприємець ОСОБА_1, Товариство з обмеженою відповідальністю "АТП АСА" заперечували проти задоволення позовних вимог та підтримували позицію відповідачів - Конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників Запорізької обласної державної адміністрації та Запорізької обласної державної адміністрації, які є суб'єктами владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, вказана норма передбачає відшкодування відповідачу суб'єкту владних повноважень документально підтверджених витрат, пов'язаних лише із залученням свідків та проведенням судових експертиз та не передбачає відшкодування інших судових витрат, зокрема судового збору, при ухваленні рішення на користь такого суб'єкта.

Стягнення з не суб'єкта владних повноважень судового збору при задоволенні апеляційної скарги суб'єкта владних повноважень на користь останнього КАС України не передбачено.

З огляду на викладене та беручи до уваги те, що третіми особами не здійснено інших документально підтверджених судових витрат, крім сплати судового збору, колегія суддів вважає, що підстави для розподілу судових витрат відсутні, а заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізька перевізна компанія", Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорожградтранс-1", Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "АТП АСА" про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про відсутність передбачених ст. 252 КАС України підстав для ухвалення додаткового судового рішення у справі.

Відповідно до ч 4 ст. 252 КАС України, про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись 139, 252 Кодексу адміністративного судочинства, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізька перевізна компанія", Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорожградтранс-1", Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "АТП АСА" про ухвалення додаткового судового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

В повному обсязі ухвала складена 30 травня 2018 року.

Головуючий суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.В. Мельник