Справа № 823/1440/17
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1440/17 Суддя (судді) першої інстанції: О.А. Рідзель
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Кузьмишиної О.М., Пилипенко О.Є.,

секретаря Андрієнко Н.А.,

за участю:

позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Олійника С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, у якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ від 17.08.2017 в частині звільнення зі служби; поновити його на службі на посаді інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Черкаси Департаменту патрульної поліції з 17.08.2017; стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що висновки службового розслідування, які стали підставою для звільнення зі служби в поліції, не підтверджують обставин вчинення ним дисциплінарного проступку, а тому звільнення є незаконним.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2017 року позов задоволено.

Судове рішення умотивовано тим, що дослідженими під час розгляду справи доказами та висновком службового розслідування не підтверджено обставин порушення позивачем службової дисципліни.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що діяв виключно в межах повноважень, що визначені законодавством.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню, з таких підстав.

Судом установлено, що позивач перебував на службі в поліції з грудня 2015 року.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 10.08.2017 № 1258 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Підставою для прийняття такого рішення слугували висновки службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими співробітниками Управління патрульної поліції в м. Черкаси.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 17.08.2017 № 303 о/с «По особовому складу» позивача звільнено зі служби в поліції за ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту ОВС України).

Уважаючи наказ про звільнення протиправним, позивач звернувся у суд із даним позовом.

Надаючи оцінку рішенню відповідача, колегія суддів ураховує наступне.

У відповідності до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII) поліцейський зобов'язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Згідно зі ст. 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України», затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.02.2006 № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Отже, із наведених правових норм слідує, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Згідно з Розділом II Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, які затверджені наказом МВС України від 28.04.2016 року №236 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), до основних принципів етики працівників МВС належать, зокрема недопущення, у тому числі поза роботою, дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників МВС; утримання від будь-яких проявів публічної критики діяльності державних органів, їх посадових осіб.

Також, наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 року №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Відповідно до ч. 1 Розділу ІІ Правил передбачено, під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

Отже, вищенаведеними нормативно - правовими актами передбачено, що поліцейські зобов'язані дотримуватися службової дисципліни в поза службовий час, утримуватися від будь-яких проявів публічної критики діяльності державних органів, у тому числі МВС, їх посадових осіб та заборонено вчиняти дії і вчинки, які можуть негативно вплинути на репутацію працівників МВС.

З матеріалів справи убачається, що на підставі наказу № 2763 від 12.06.2017 «Про призначення та проведення службового розслідування» проведено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими співробітниками Управління патрульної поліції в м. Черкаси ДПП.

За наслідками проведеного розслідування 14.07.2017 складено висновок, який затверджений 10.08.2017 начальником Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, та згідно якого відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, знайшли своє підтвердження.

Зокрема, встановлено, що 09.06.2017 до Управління патрульної поліції в місті Черкаси Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в м. Черкаси ДПП) прийшло близько двадцяти працівників патрульної поліції роти № 3 із питанням чому було відсторонено від виконання службових обов'язків командира роти - лейтенанта поліції ОСОБА_4.

При цьому позивач запросив журналістів, які попередньо були проінформовані, що особовий склад роти № 3 на цій зустрічі має намір висловити недовіру начальнику УПП в м. Черкаси ДПП - ОСОБА_5 через те, що останній видає злочинні накази щодо вибіркового зупинення транспортних засобів та притягнення їх водіїв до адміністративної відповідальності, а також про перевищення керівним складом Управління своїх службових обов'язків.

13.06.2017 об 11 год. 00 хв. в конференц-залі Громадської спілки «Агенція підтримки підприємництва та інвестицій» відбулася прес-конференція окремих працівників УПП в м. Черкаси ДПП з питання висловлення недовіри керівництву УПП в м. Черкаси ДПП.

На даній конференції лейтенант поліції ОСОБА_4, молодший лейтенант поліції ОСОБА_2, лейтенант поліції ОСОБА_6, лейтенант поліції ОСОБА_7 та лейтенант поліції ОСОБА_8 розповідали представникам преси та громадськості, що від начальника УПП в м. Черкаси ДПП ОСОБА_5 надходять незаконні накази, які полягають у вказівці вибірково зупиняти окремі транспортні засоби для складання на водіїв адміністративних матеріалів.

Висновком службового розслідування встановлено, що дії молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 перешкоджають роботі структурного підрозділу і негативно впливають на репутацію Управління патрульної поліції в м. Черкаси в цілому, а тому в поведінці останнього наявний склад дисциплінарного проступку.

У зв'язку із наведеним позивача звільнено зі служби в поліції за вчинення дисциплінарних проступків, що виразилися у порушенні вимог п.п.1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 1, 4, 9, 11, ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п. 4 ч. 2, п. 2 ч. 4, п. 1 ч. 7 розділу ІІ Правил етичної поведінки працівника апарту Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, п.п. 1, 2, 7, 8 ч. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла до висновку, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як порушення службової дисципліни.

Так, позивач не заперечує, що запросив на зустріч з керівництвом журналістів з інформаційного видання «Вичерпно», а також журналіста ОСОБА_9, яким повідомив, що від його безпосереднього керівника ОСОБА_5 постійно надходять злочинні накази, у тому числі щодо вибіркового зупинення транспортних засобів, які порушують правила дорожнього руху.

Про зазначене позивач також інформував громадськість та працівників ЗМІ на прес - конференції, що відбулась 13.06.2017 в конференц-залі Громадської спілки «Агенція підтримки підприємництва та інвестицій» за участі окремих працівників УПП в м. Черкаси ДПП з питання висловлення недовіри начальнику ОСОБА_5 та його заступникам, що підтверджується відповідним відеозаписом, який є загальнодоступним та розміщений в мережі інтернет.

На думку колегії суддів така публічна критика є вчинком, який зашкоджує роботі та негативно впливає на репутацію Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та Національної поліції України в цілому.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до п. 6 ст. 4 Дисциплінарного статуту у разі одержання наказу, який суперечить законові, підлеглий не зобов'язаний виконувати його, а має негайно проінформувати начальника, який віддав наказ, а в разі підтвердження цього наказу - письмово проінформувати старшого прямого начальника.

Публічно критикувати начальника та розповсюджувати громадськості та органам ЗМІ інформацію, яка може зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію Національної поліції України, є недопустимим.

Судова колегія не приймає до уваги покликання позивача на те, що ним подавалися рапорти до керівництва Національної поліції України та заяви до правоохоронних органів щодо злочинних наказів. Позаяк в наявних рапортах та заявах позивач повідомляв ці органи про інші події, які на його думку є злочинними наказами. У свою чергу, звернення до правоохоронних органів не позбавляє позивача обов'язку дотримуватись Дисциплінарного статуту та правил етичної поведінки щодо недопущення дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників МВС, утримуватись від будь-яких проявів публічної критики діяльності державних органів, їх посадових осіб.

До того ж, події, про які позивач наголошував засобам масової інформації та громадськості, не знайшли свого підтвердження під час відповідних перевірок. Натомість, такі посилання призвели до дискредитації Управління патрульної поліції в м. Черкаси та Національної поліції України в цілому.

За наведених обставин апеляційний суд уважає обґрунтованими доводи скаржника щодо порушення позивачем вимог п.п.1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 1, 4, 9, 11, ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п. 4 ч. 2, п. 2 ч. 4, п. 1 ч. 7 розділу ІІ Правил етичної поведінки працівника апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, п.п. 1, 2, 7, 8 ч. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських.

Колегія суддів ураховує, що відповідно до службової характеристики позивач за період служби на займаній посаді зарекомендував себе посередньо та характеризується в основному негативно.

Наказами Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 06.03.2017 року №402, від 05.12.2016 року №4579, від 13.06.2017 року №976 позивач притягався до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, суворої догани та попередження про неповну посадову відповідність. Останнє стягнення є не знятим.

Згідно з ст. 14 Дисциплінарного статуту у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

З огляду на наведене, апеляційний суд дійшов до висновку, що оскаржуваний наказ відповідача в частині реалізації дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є правомірним, а позовні вимоги необгрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Не заслуговують на увагу також покликання позивача на порушення порядку проведення службового розслідування, а саме на те, що таке призначалося відносно ОСОБА_4, а стосовно нього Національною поліцією відповідного рішення не приймалось.

Так, статтею 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Судом установлено, що наказом Національної поліції України Департаменту патрульної поліції від 12 червня 2017 року №2763 призначено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни ОСОБА_4, що мали місце 09.06.2017 року та спростування чи підтвердження інформації, висвітленої у сюжеті видання «Вичерпно». Тобто, під час цього службового розслідування підлягали з'ясуванню і інші обставини, за наслідком чого була встановлена й причетність позивача до порушення службової дисципліни.

Та обставина, що прес - конференція відбулася після прийняття наказу про призначення службового розслідування не впливає на правомірність звільнення позивача зі служби, позаяк наказ про призначення розслідування стосувався подій, що мали місце 09.06.2017 року, а події, які відбувалися 13 червня 2017 року, взяті відповідачем до уваги під час службового розслідування, яке тривало до 14.07.2017 року.

Також, колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача в апеляційній скарзі на рішення Європейського суду з прав людини від 12.02.2008 року у справі «Гужа проти Молдови», у якому Європейський суд з прав людини дійшов до висновку, що втручання публічної влади в здійснення заявником свого права на свободу висловлення думки, в частині його права на поширення інформації, не було необхідним в демократичному суспільстві. Адже, існують суттєві відмінності між обставинами, які були предметом розгляду ЄСПЛ у зазначеній справі, та обставинами у справі, що розглядається.

Зокрема, ЄСПЛ констатував, що ані законодавство Республіки Молдова, ані внутрішні правила Генеральної прокуратури не мають будь-якого положення стосовно порядку повідомлення співробітниками даних про порушення (п. 81 рішення). Разом із тим, як зазначалося вище, Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України містить чітку вказівку на те як має діяти підлеглий, отримавши злочинний наказ.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку про неможливість застосування висновків ЄСПЛ, викладених у рішенні від 12.02.2008 року у справі «Гужа проти Молдови».

Відтак, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, прийнятому з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також за неповного з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС України (у новій редакції від 15 грудня 2017 року) за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС України (у новій редакції від 15 грудня 2017 року) підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 34, 243, 310, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2017 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя - доповідачЯ.Б. Глущенко
суддя О.М. Кузьмишина
суддяО.Є. Пилипенко

(Повний текст постанови складений 04 червня 2018 року.)