Справа № 823/1333/18
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Черкаси

05 червня 2018 року справа № 823/1333/18

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гаращенко В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області до дочірнього підприємства «Черкаситурист» приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур» про стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002) з позовом до дочірнього підприємства «Черкаситурист» приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур» (вул. Фрунзе, 29, м. Черкаси, 18002), в якому просить стягнути кошти з розрахункових рахунків в рахунок погашення податкового боргу у сумі 291370 грн. 90 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач має непогашений податковий борг на загальну суму 291 370 грн. 90 коп., який позивач просить стягнути в судовому порядку.

Відповідачем подано відзив на позов у встановлений ухвалою суду час, в якому відповідач позовні вимоги не визнав, та просив у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі. Зазначає, що податкову вимогу не отримував та вперше про неї дізнався 16.04.2018 при ознайомленні з даними матеріалами справи. В податковій вимозі, копія якої надана позивачем до суду, наявний підпис головного бухгалтера ОСОБА_1 про її отримання 28.05.2013. Проте, відповідно до наказу №17-к від 26.04.2013 ОСОБА_1 звільнена з посади головного бухгалтера за власним бажанням на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України. Також зазначає, що позивач пропустив строк звернення до суду, встановлений статтею 102 Податкового кодексу України.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що подана відповідачем звітність форми 1 ДФ за 2 квартал 2013 року підписана керівником та головним бухгалтером ОСОБА_1, де також зазначено дату фактичного звільнення з роботи 01.06.2013. Факт отримання вимоги належним представником досліджено та підтверджено судовим рішенням у справі №823/3640/13-а від 20.12.2013, що набрало законної сили. Щодо пропуску строку звернення до суду, зазначив, що строк виникнення податкового боргу за декларацією 01.04.2015, а за податковим повідомленням рішенням 09.04.2015, таким чином контролюючий орган звернувся з позовом у встановлений законом строк.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

Дочірнє підприємство «Черкаситурист» приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур» 28.04.1993 зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку як платник податків і зборів в ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області з 15.10.1996.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач має непогашений податковий борг з податку на додану вартість, який виник згідно наступних документів:

- податкової декларації від 20.02.2016 №, відповідно до якої самостійно нараховано зобовязання, що сплачується до бюджету у сумі 1366 грн. по терміну сплати 02.03.2015;

- податкової декларації від 17.03.2015 №, відповідно до якої самостійно нараховано зобовязання, що сплачується до бюджету у сумі 1180 грн. по терміну сплати 30.03.2015;

- акту перевірки від 11.03.2015 №320/23-01-15-02/02661036 щодо дотримання граничних строків сплати грошового зобовязання та прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення від 20.03.2015 № на суму 3602 грн. 62 коп.;

- податкової декларації від 17.04.2015 №, відповідно до якої самостійно нараховано зобовязання, що сплачується до бюджету у сумі 1222 грн. по терміну сплати 30.04.2015;

- податкової декларації від 14.05.2015 №, відповідно до якої самостійно нараховано зобовязання, що сплачується до бюджету у сумі 94 грн. по терміну сплати 30.05.2015;

- податкової декларації від 16.06.2015 №, відповідно до якої самостійно нараховано зобовязання, що сплачується до бюджету у сумі 168 грн. по терміну сплати 30.06.2015;

- податкової декларації від 16.07.2015 №, відповідно до якої самостійно нараховано зобовязання, що сплачується до бюджету у сумі 9622 грн. по терміну сплати 30.07.2015;

- податкової декларації від 19.08.2015 №, відповідно до якої самостійно нараховано зобовязання, що сплачується до бюджету у сумі 1597 грн. по терміну сплати 30.08.2015;

- податкової декларації від 22.09.2015 №, відповідно до якої самостійно нараховано зобовязання, що сплачується до бюджету у сумі 27143 грн. по терміну сплати 30.09.2015;

- податкової декларації від 15.10.2015 №, відповідно до якої самостійно нараховано зобовязання, що сплачується до бюджету у сумі 192 грн. по терміну сплати 30.10.2015;

- акту камеральної перевірки від 07.10.2015 №2908/23-01-15-02/02661036 та прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення від 19.10.2015 № на суму 1020 грн.;

- акту перевірки щодо дотримання граничних строків сплати грошового зобовязання від 07.10.2015 №2924/23-01-15-02/02661036 та прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення від 19.10.2015 № на суму 8828 грн. 04 коп.;

- акту перевірки щодо дотримання граничних строків сплати грошового зобовязання від 09.10.2015 №2957/23-01-15-02/02661036 та прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення від 19.10.2015 № на суму 1101 грн. 91 коп.;

- податкової декларації від 13.11.2015 №, відповідно до якої самостійно нараховано зобовязання, що сплачується до бюджету у сумі 1819 грн. по терміну сплати 30.11.2015;

- податкової декларації від 15.12.2015 №, відповідно до якої самостійно нараховано зобовязання, що сплачується до бюджету у сумі 310 грн. по терміну сплати 30.12.2015;

- податкової декларації від 15.01.2015 №, відповідно до якої самостійно нараховано зобовязання, що сплачується до бюджету у сумі 1933 грн. по терміну сплати 30.01.2016;

- податкової декларації від 16.02.2016 №, відповідно до якої самостійно нараховано зобовязання, що сплачується до бюджету у сумі 1862 грн. по терміну сплати 01.03.2016;

- податкової декларації від 15.03.2016 №, відповідно до якої самостійно нараховано зобовязання, що сплачується до бюджету у сумі 1390 грн. по терміну сплати 30.03.2016;

- акту перевірки про результати встановлення факту та застосування штрафних санкцій за порушення правил сплати податку від 23.03.2016 №750/23-01-15-02/02661036 та прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення від 05.04.2016 № на суму 2596 грн. 13 коп.;

- акту перевірки про результати встановлення факту та застосування штрафних санкцій за порушення правил сплати податку від 12.04.2016 №1084/23-01-15-02/02661036 та прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення від 13.04.2016 № на суму 578 грн.;

- податкової декларації від 13.04.2016 №, відповідно до якої самостійно нараховано зобовязання, що сплачується до бюджету у сумі 1312 грн. по терміну сплати 30.04.2016;

- уточнюючого розрахунку (за 01.03.2016) у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок від 19.05.2016 №, відповідно до якого самостійно нараховано зобовязання, що сплачується до бюджету у сумі 551 грн. та суму штрафних санкцій у звязку із виправленням помилок у розмірі 17 грн.;

- податкової декларації від 19.05.2016 №, відповідно до якої самостійно нараховано зобовязання, що сплачується до бюджету у сумі 1311 грн. по терміну сплати 30.05.2016;

- податкової декларації від 16.06.2016 №, відповідно до якої самостійно нараховано зобовязання, що сплачується до бюджету у сумі 42 грн. по терміну сплати 30.06.2016;

- акту перевірки про результати встановлення факту та застосування штрафних санкцій за порушення правил сплати податку від 07.07.2016 №2530/23-01-12-02/02661036 та прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення від 02.07.2016 № на суму 7000 грн.;

- акту перевірки про результати встановлення факту та застосування штрафних санкцій за порушення правил сплати податку від 30.06.2016 №2325/23-01-12-02/02661036 та прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення від 02.07.2016 № на суму 8 грн. 40 коп.;

- акту перевірки про результати встановлення факту та застосування штрафних санкцій за порушення правил сплати податку від 10.06.2016 №2051/23-01-15-02/02661036 та прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення від 02.07.2016 № на суму 1124 грн. 60 коп.;

- податкової декларації від 18.07.2016 №, відповідно до якої самостійно нараховано зобовязання, що сплачується до бюджету у сумі 9512 грн. по терміну сплати 30.07.2016;

- податкової декларації від 15.08.2016 №, відповідно до якої самостійно нараховано зобовязання, що сплачується до бюджету у сумі 1685 грн. по терміну сплати 30.08.2016;

- акту перевірки про результати встановлення факту та застосування штрафних санкцій за порушення правил сплати податку від 31.08.2016 №3966/23-01-12-02/02661036 та прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення від 01.09.2016 №0 на суму 4239 грн. 40 коп.;

- податкової декларації від 14.09.2016 №, відповідно до якої самостійно нараховано зобовязання, що сплачується до бюджету у сумі 2195 грн. по терміну сплати 30.09.2016;

- акту перевірки про результати встановлення факту та застосування штрафних санкцій за порушення правил сплати податку від 14.11.2016 №5488/23-01-12-02/02661036 та прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення від 15.11.2016 № на суму 739 грн.;

- податкової декларації від 18.08.2017 №, відповідно до якої самостійно нараховано зобовязання, що сплачується до бюджету у сумі 54 142 грн. по терміну сплати 30.08.2017;

- податкової декларації від 18.10.2017 №, відповідно до якої самостійно нараховано зобовязання, що сплачується до бюджету у сумі 18037 грн. по терміну сплати 30.10.2017;

- акту про результати камеральної перевірки порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних від 10.11.2017 №2975/23-00-12-0506/02661036 та прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення від 13.11.2017 № на суму 7050 грн. 99 коп.;

- податкової декларації від 20.11.2017 №, відповідно до якої самостійно нараховано зобовязання, що сплачується до бюджету у сумі 3278 грн. по терміну сплати 30.11.2017;

- уточнюючого розрахунку (за 01.10.2017) в звязку з виправленням самостійно виявлених помилок від 11.01.2018 №, відповідно до якого самостійно нараховано зобовязання, що сплачується до бюджету у сумі 8550 грн.

Також, як вбачається з матеріалів справи, відповідач має непогашений податковий борг з податку на прибуток, який виник згідно наступних документів:

- податкової декларації від 11.03.2015 №, відповідно до якої самостійно нараховано зобовязання, що сплачується до бюджету у сумі 27 грн. по терміну сплати 11.03.2017;

- акту камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток від 22.04.2015 №1329/23-00-15-01/02661036 та прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення від 08.05.2015 № на суму 1020 грн.;

- акту камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток від 27.10.2015 №3061/23-00-15-01/02661036 та прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення від 04.11.2015 № на суму 209 грн. 40 коп.;

- податкової декларації від 26.02.2016 №, відповідно до якої самостійно нараховано зобовязання, що сплачується до бюджету у сумі 182 грн. по терміну сплати 10.03.2016;

- податкової декларації від 28.02.2017 №, відповідно до якої самостійно нараховано зобовязання, що сплачується до бюджету у сумі 536 грн. по терміну сплати 11.03.2017.

Судом встановлено, що у відповідності до вимог статті 129 Податкового кодексу України за відповідачем обліковується пеня по сплаті податку на додану вартість у сумі 100319 грн. 10 коп. та по сплаті податку на прибуток у сумі 658 грн. 31 коп.

Станом на час розгляду справи відповідач має не погашену заборгованість на загальну суму 291 370 грн. 90 коп.

Позивач сформував податкову вимогу форми «Ю» №655-19 від 08.05.2013 на суму податкового боргу 12 365 грн. 61 коп.

У звязку з відмовою у самостійному погашенні податкового боргу, позивач звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить наступного.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.14.1.175. п.14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п.п.16.1.4. п.16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 49.1 статті 49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно з п. 49.2 статті 49 ПК України, платник податків зобовязаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають обєкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Згідно з п. 46.1 статті 46 ПК України податкова декларація - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобовязання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обовязку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкове зобовязання визначене самостійно платником в податковій декларації в силу положень п.54.1 статті 54 ПК України не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку і вважається узгодженим.

Відповідно до п. 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Тобто, заборгованість, яка виникла у звязку з несплатою відповідачем задекларованих податкових декларацій є узгодженою.

Отже, згідно вимог п.п.14.1.175 п.14.1 статті 14 ПК України сума узгодженого грошового зобовязання, але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк є податковим боргом.

Відповідно п. 59.1, п.59.4, п.59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення- рішення.

У разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Податкова вимога форми «Ю» №655-19 від 08.05.2013 на суму податкового боргу 12 365 грн. 61 коп. отримана головним бухгалтером відповідача 28.05.2013, про що свідчить підпис ОСОБА_1 на податковій вимозі.

Вказана обставина встановлена в постанові Черкаського окружного адміністративного суду від 20.12.2013 у справі №823/3640/13-а, тому у відповідності до статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України доказуванню не підлягає. Відтак, доводи відповідача про не отримання податкової вимоги є необґрунтованими та не можуть бути прийняті судом до уваги.

Суд також вважає обґрунтованими посилання позивача, що подана відповідачем звітність форми 1 ДФ за 2 квартал 2013 року підписана керівником та головним бухгалтером ОСОБА_1, де також зазначено дату фактичного звільнення з роботи 01.06.2013.

Наведене додатково вказує на безпідставність доводів відповідача щодо невручення податкової вимоги.

Доводи відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду не можуть бути прийняті судом до уваги з огляду на те, що податковий борг за декларацією від 17.03.2015 № виник 01.04.2015, а за податковим повідомленням-рішенням № 09.04.2015, відтак строк звернення до суду позивачем не пропущений.

Оскільки, у матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем у встановлені законодавством строки податкового боргу в повному обсязі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення коштів з відповідача в рахунок погашення податкового боргу у сумі 291 370 грн. 90 коп. та вважає їх такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 77, 241-246, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих дочірнє підприємство «Черкаситурист» приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур» (вул. Фрунзе, буд. 29, м. Черкаси, 18002, ідентифікаційний код 02661036) на користь бюджету через Головне управління ДФС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ідентифікаційний код 39392109) податковий борг у сумі 291 370 (двісті девяносто одна тисяча триста сімдесят) грн. 90 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його підписання суддею.

Суддя В.В. Гаращенко