Справа № 285/4454/17
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 285/4454/17
ПОСТАНОВА

іменем України

"04" червня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від "14" лютого 2018 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії , -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови їй у перерахунку розміру її пенсії державного службовця та зобов'язати відповідача здійснити з 01.12.2017 року перерахунок та виплату їй пенсії у розмірі 82 відсотків від заробітної плати з урахуванням сум, зазначених у довідках, що знаходяться в її пенсійній справі, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди та компенсації за невикористану відпустку.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14.02.2018 року позовну заяву задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Новоград-Волинського об'єднаного УПФУ в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії державного службовця з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 27 459,11 грн., матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань в сумі 25 353,82 грн., компенсації за невикористану відпустку в сумі 6705,96 грн., грошової винагороди в сумі 5325 грн. та індексації в сумі 7155,91 грн.

Зобов'язано Новоград-Волинське об'єднане УПФУ в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії в розмірі 82% від заробітної плати з урахуванням всіх складових за останні 60 місяців роботи, у тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 27 459,11 грн., матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань в сумі 25 353,82 грн., компенсації за невикористану відпустку в сумі 6705,96 грн., грошової винагороди в сумі 5325 грн. та індексації в сумі 7155,91 грн., починаючи з 01.12.2017 року за порядком, визначеним ЗУ "Про державну службу", який діяв на момент призначення позивачу пенсії.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Новоград-Волинського ОУПФУ в Житомирській області - на користь ОСОБА_2 витрати на оплату судового збору у розмірі 640 грн.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, Новоград-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось з апеляційною скаргою, просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши справу в межах, визначених статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2, перебуває на пенсійному обліку Новоград-Волинського ОУПФУ в Житомирській області та отримує пенсію по інвалідності згідно ЗУ "Про державну службу" з 11.04.2011 року.

24.11.2017 року ОСОБА_2 звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії.

Листом від 01.12.2017 року Новоград-Волинське ОУПФУ в Житомирській області останній відмовлено у перерахунку пенсії з підстави того, що діючим законодавством не передбачено порядку перерахунку пенсії, відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу".

Наведені обставини слугували підставою звернення позивача з адміністративним позовом до суду.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким задоволено адміністративний позов, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Пенсія позивачу призначена згідно Закону України №3723-XII від 16.12.1993 року "Про державну службу" в редакції, чинній на час призначення пенсії.

Вимогами частини першої статті 37 Закону України №3723-XII від 16.12.1993 року "Про державну службу" визначено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Частиною першою статті 1 Закону України №108/95-ВР від 24.03.1995 року "Про оплату праці" визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України №3723-XII від 16.12.1993 року "Про державну службу" визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною шостою статті 33 Закону України №3723-XII від 16.12.1993 року "Про державну службу" визначено, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, сума індексації входили до системи оплати праці державного службовця.

Статтею 66 Закону України №1788-XII від 05.11.1991 року "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною першою статті 66 Закону України №1788-XII від 05.11.1991 року "Про пенсійне забезпечення" визначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно Закону України №1282-XII від 03.07.1991 року "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, об'єктом індексації є оплата праці (грошове забезпечення), тобто заробітна плата.

Законом України №1282-XII від 03.07.1991 року "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться за основним місцем роботи в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Стаття 41 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 року "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем надавалася відповідачу довідка (уточнююча) про складові заробітної плати (за останні 24 календарних місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) (а.с.12-13), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", з заявою про перерахунок пенсії у тому числі з урахуванням сум матеріальної допомоги, індексації, які не були враховані пенсійним органом при призначенні пенсії у 2011 році.

Відповідно рішення Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року (справа №21-430а11) за змістом норм статті 66 Закону України №1788-XII від 05.11.1991 року "Про пенсійне забезпечення", Закону України №400/97-ВР від 26.06.1997 року "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", статті 41 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 року "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Враховуючи зазначене, твердження позивача, що до складу її заробітної плати, з якої мала призначатися пенсія, входять додаткові складові заробітної плати є правомірним. Разом з тим, для визнання дій відповідача неправомірними слід встановити, що відповідач мав у своєму розпорядженні відповідні документи, безпідставно не врахував їх і як наслідок вчинив неправомірні дії.

За чинним законодавством, перерахунок пенсії - це процедура повторної оцінки розміру вже призначеної пенсії у зв'язку зі зміною обставин, наданням нових документів, прийняттям нових законодавчих актів, зміни соціальних стандартів, тощо.

Розмір пенсії може переглядатися, як в індивідуальному, так і в масовому порядку. Масовий перерахунок проводиться у зв'язку з прийняттям нових законодавчих актів, на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що містяться в пенсійній справі на час проведення перерахунку. Підставою для індивідуального перерахунку можуть бути додатково надані документи, що дають право на подальший перегляд розміру виплачуваної пенсії. Індивідуальний перерахунок пенсії на підставі додаткових документів забезпечує право особи на правильне обчислення розміру її пенсії, а способом для відновлення такого права слугує обов'язок відповідача правильно обчислити розмір вже призначеної їй пенсії шляхом здійснення відповідного перерахунку.

Задовольняючи позов щодо врахування додаткових виплат у заробітну плату, з якої обчислюється пенсія, суд фактично зобов'язує відповідача усунути помилку, допущену на стадії призначення позивачу пенсії, внаслідок неврахування всіх складових заробітної плати та здійснити індивідуальний перерахунок пенсії. Порушення права особи на правильне обчислення пенсії є триваючим з моменту допущення такої помилки і до моменту її усунення.

Очевидною на думку колегії суддів є та обставина, що усуваючи помилку допущену на стадії призначення пенсії відповідач не може застосовувати інші норми законодавства, аніж ті, які діяли на момент призначення пенсії особі.

Відтак, вже здобуте позивачкою право на отримання пенсії із заробітку, що визначався за відповідний період її роботи, у відповідному відсотковому розмірі заробітної плати вже не може бути переглянуте, а тому суд обґрунтовано зазначив, що такий перерахунок слід провести в розмірі 82% від заробітної плати з урахуванням всіх складових за останні 60 місяців роботи.

Щодо дати з якої відповідач зобов'язаний провести перерахунок та виплату пенсії позивачу, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 45 Закону України №1058-IV від 09.07.2003 року "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як вбачається з матеріалів справи, з заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії позивач звернувся до пенсійного органу 24.11.2017 року і надав відповідну довідку, а відтак, має право на проведення перерахунку та виплати пенсії з моменту звернення до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, а саме з 01.12.2017 року.

Зважаючи на вище зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не встановлено.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Новоград-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від "14" лютого 2018 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_1

Повне судове рішення складено "07" червня 2018 р.