Справа № 824/231/18-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/231/18-а

Cуддя Чернівецького окружного адміністративного суду Брезіна Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вижницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Вижницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 30.06.2016 р. №21915-13.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що не погоджується з прийнятим податковим повідомленням-рішенням від 30.06.2016 р. №21915-13, оскільки податковим органом невірно встановлено обєкт оподаткування транспортним податком автомобіль марки Toyota Land Cruiser 200, обєм циліндрів двигуна 4,5 літра, 2012 року випуску. Позивач зазначає, що середньо ринкова вартість вказаного автомобіля у 2016 році становила 966000 грн, що є меншою від 750 розмірів мінімальної заробітної плати 1033500 грн, встановленої законом станом на 01.01.2016 року. А тому, позивач стверджує про протиправність прийнятого рішення та просить суд його скасувати.

02.04.2018 р. до суду надійшов відзив Головного управління ДФС у Чернівецькій області на позов, в якому вказується про безпідставність заявленого позову, оскільки згідно листа Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 06.07.2016 р. визначено вартість автомобіля Toyota Land Cruiser 200, обєм циліндрів двигуна 4,5 літра до 4 років з дня випуску. Середньо ринкова вартість якого станом на 01.01.2016 р. становить 750 розмірів мінімальної заробітної плати. Відтак, податковий орган стверджує про правомірність прийнятого рішення та просить суд відмовити у задоволенні позову.

12.03.2018 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження відповідно до ч.1 ст. 257 КАС України без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.04.2018 р. призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання, яке відбулось 17.05.2018 р. представник позивача не зявився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, вказаних у відзиві на позов.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оцінивши повідомлені учасниками справи обставини, суд вважає, що наявні достатні підстави для прийняття судового рішення і приходить до висновку, що у задоволені адміністративного позову слід відмовити повністю.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про право реєстрації транспортного засобу Toyota Land Cruiser 200, обєм циліндрів двигуна 4,5 літра, 2012 року випуску, номер шасі JTMHV05J804091212, власником якого є ОСОБА_1. Крім того, згідно інформації, наданої ТОВ «Олімп-Моторс» від 28.03.2018 р., вказаний автомобіль випущений у серпні 2012 року. (а.с. 8-10).

30.06.2016 р. податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №21915-13, яким визначено ОСОБА_1 податкове зобовязання за платежем транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25000 гривень. (а.с. 11).

Згідно інформації Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 06.07.2016 р. щодо переліку легкових автомобілів середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2016 р., включено автомобіль марки Toyota Land Cruiser 200, обєм циліндрів двигуна 4,5 літра, до 4 років з дня випуску. (а.с. 32-34).

Згідно поданого позивачем листа Мінекономрозвитку від 02.01.2018 р. вказано, що середньоринкова вартість автомобіля Toyota Land Cruiser 200, обєм циліндрів двигуна 4,5 літра, дизель до 4 років експлуатації, становила понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 1 січня податкового (звітного) року. В той же час, Мінекономрозвитку в даному листі зазначило, що у 2016 році середньоринкова вартість автомобіля Toyota Land Cruiser 200, обєм циліндрів двигуна 4,5 літра, 2012 року випуску та пробігом 108000 км становила 966000 гривень. (а.с. 12)

Відповідно до листа Мінекономрозвитку від 10.04.2018 р., надісланого податковому органу на запит від 03.04.2018 р. щодо надання інформації про середню вартість автомобіля Toyota Land Cruiser 200, обєм циліндрів двигуна 4,5 літра, 2012 року випуску, станом на 01.01.2016 р., Мінекономрозвитку зазначило, що середньоринкова вартість вказаного транспортного засобу, встановлена законом на 1 січня податкового (звітного) року, становила понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати. (а.с. 61-62).

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства.

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв субєктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.175 пунктом 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Статтею 265 ПК України передбачено, що податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, транспортного податку та плати за землю.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України 267.1.1. платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Згідно підпункту 267.2.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України (в редакції, що діяла на день виникнення спірних правовідносин) об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Відповідно до Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 р. №66 (далі - Постанова №66) середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 р. № 403 (далі Постанова №403), де за ціну нового транспортного засобу береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач. Коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від строку експлуатації визначається як середнє значення співвідношення ціни автомобілів, що були у використанні, до ціни аналогічних нових автомобілів.

Пунктом 3 Постанови №403 встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: С ср = Ц н х (Г / 100) х (1 ± (Г к / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Г к - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Відповідно до п. 4 Постанови №403 визначено, що джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства.

Згідно з п. 5 Постанови №403 встановлено, що ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об'єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Відповідно до п. 13 Постанови №66, в редакції чинній на час спірних правовідносин, Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Пунктом 14 Постанови №66, в редакції чинній на час спірних правовідносин, визначено, що Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Аналіз наведених положень Постанови №66 та Постанови №403, свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Водночас суд звертає увагу, що обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. В той же час, межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №813/1003/17 .

Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля марки Toyota Land Cruiser 200, обєм циліндрів двигуна 4,5 літра, 2012 року випуску, номер шасі JTMHV05J804091212. На підставі інформації Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 06.07.2016 р. щодо переліку легкових автомобілів середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2016 р., включено автомобіль марки Toyota Land Cruiser 200, обєм циліндрів двигуна 4,5 літра, до 4 років з дня випуску.

Враховуючи рік випуску та середньоринкову вартість вказаного легкового автомобіля, а також на підставі інформації Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 06.07.2016 р. щодо переліку легкових автомобілів середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати (а.с. 39-51), податковим органом прийнято 30.06.2016 р. податкове повідомлення-рішення №21915-13, яким визначено ОСОБА_1 податкове зобовязання за платежем транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25000 гривень.

Водночас, судом встановлено, що згідно поданого позивачем листа Мінекономрозвитку від 02.01.2018 р. вказано, що середньоринкова вартість автомобіля Toyota Land Cruiser 200, обєм циліндрів двигуна 4,5 літра, дизель до 4 років експлуатації, становила понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 1 січня податкового (звітного) року. В той же час, Мінекономрозвитку в даному листі зазначило, що у 2016 році середньоринкова вартість автомобіля Toyota Land Cruiser 200, обєм циліндрів двигуна 4,5 літра, 2012 року випуску та пробігом 108000 км становила 966000 гривень.

Судом встановлено, що станом на 01.01.2016 р. мінімальна заробітна плата становила 1378 грн., а отже 750 розмірів мінімальної заробітної плати встановленої станом на 01.01.2016 р. становили 1033500 гривень. Таким чином, суд звертає увагу, що наданий позивачем лист Мінекономрозвитку від 02.01.2018 р. містить неузгоджену (суперечливу) інформацію щодо середньоринкової вартостиі автомобіля Toyota Land Cruiser 200, обєм циліндрів двигуна 4,5 літра, дизель до 4 років експлуатації станом на 01.01.2016 року.

У звязку із встановленою неузгодженістю інформації Мінекономрозвитку від 02.01.2018 р., податковим органом 03.04.2018 р. надіслано Мінекономрозвитку листа з проханням надати уточнену інформацію про середньоринкову вартість автомобіля Toyota Land Cruiser 200, обєм циліндрів двигуна 4,5 літра, дизель 2012 року випуску станом на 01.01.2016 року. На вказаний лист Мінекономрозвитку 10.04.2018 р. надало відповідь, в якій визначило, що середньоринкова вартість автомобіля Toyota Land Cruiser 200, обєм циліндрів двигуна 4,5 літра, дизель з автоматичною коробкою передач до 4 років експлуатації, становила понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Крім того, суд вважає безпідставними твердження позивача щодо неврахування податковим органом, під час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, пробігу вказаного транспортного засобу, оскільки відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України середньоринкову вартість автомобіля визначає центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, а не податковий орган.

Відповідно до пункту 267.4 статті 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Таким чином, судом встановлено, що податкове повідомлення рішення від 30.06.2016 р. №21915-13, яким визначено ОСОБА_1 податкове зобовязання за платежем транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25000 грн, прийнято на підставі інформації Мінекономрозвитку та відповідно до вимог чинного законодавства, а відтак підстав для задоволення позовних вимог суд не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Позивачем не доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, в той час, як відповідач довів суду правомірність та законність прийнятого рішення.

Відповідно до вимог статей 132 - 143 КАС України суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 263 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.М. Брезіна