Справа № 646/4362/17
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2018-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 р. м. ХарківСправа № 646/4362/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Тацій Л.В.

суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Ткаченка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.04.2018р., суддя Шелест І.М., м. Харків, повний текст складено 25.04.2018 р. по справі № 646/4362/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області

про скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення,,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області, в якому просив: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 12.06.2017 року, що винесена заступником начальника Головного управління ДФС у Харківській області ОСОБА_3 на підставі протоколу від 29.05.2017 року № 20, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.04.2018р. позов задоволено.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, у задоволенні позову відмовити.

В доводах апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального і процесуального права, неповноту дослідження обставин у справі, посилаючись на те, що дії позивача, за які його притягнуто до адміністративної відповідальності зафіксовані контролюючим органом у акті перевірки від 24.04.2017 року за № 3050/20-40-13-13-08/НОМЕР_1.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У пункті 1 статті 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що постановою від 12.06.2017 року про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Відповідно до вказаної постанови встановлено порушення абз.1 п. 2 ч. 1 ст. 7, п.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Позивач оскаржив у постанову до суду, посилаючись на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 165-1 КУпАП.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 165-1 КУпАП, порушено процедуру розгляду справи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 165-1 КУпАП порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" і «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України, - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від тридцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску па загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування). 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

За правилами п. 2 ст. 9 Закону обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення: прийняте у справі рішення.

Разом із тим, постанова містить посилання на норми Закону та не містить конкретного опису обставин, встановлених під час розгляду справи та в чому полягало порушення ОСОБА_2 законодавства, відповідальність за яке регламентується статтею 165-1 КУпАП.

Відповідачем не надано ані до суду першої, ані апеляційної інстанції акту проведеної перевірки від 24.04.2017 року № 3050/20-40-13-13-08/НОМЕР_1, за результатами якого суд міг би дійти висновку про те, яке саме порушення було скоєно позивачем, а також не надано протоколу, на підставі якого складено оскаржувану постанову.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, саме відповідач, в даному випадку, зобов'язаний довести правомірність свого рішення, проте, відповідачем не було надано до суду жодних доказів на обґрунтування законності свого рішення.

Як зазначає відповідач, на підставі акту перевірки, контролюючим органом прийнято рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів.

Позивачем ОСОБА_2 вказані рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області № НОМЕР_2, № НОМЕР_3 оскаржені до Харківського окружного адміністративного суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2017 року адміністративний позов ФО-П ОСОБА_2 задоволено частково, скасовані рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області від 18.05.2017 У: НОМЕР_2, від 18.05.2017 № НОМЕР_3.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2018 апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2017 по справі У 820/2988/17, повернуто скаржнику.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що згідно зі ст.234-2 КУпАП органи доходів і зборів розглядають справи про адміністративні правопорушення, повязані з порушенням порядку приймання готівки для подальшого її переказу (стаття 163-13), порушенням порядку проведення готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги) (стаття 163-15), ухиленням від подання декларації про доходи (стаття 164-1), порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (стаття 165-1), порушенням порядку припинення юридичної особи (частини третя - шоста статті 166-6), перешкоджанням уповноваженим особам органів доходів і зборів у проведенні перевірок (стаття 188-23).

Від імені органів доходів і зборів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники органів доходів і зборів та їх заступники.

Відповідно до ч.1 ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України (ч.1 ст.246 КУпАП).

За приписами ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Проте, суд зазначає, що відповідачем взагалі не надано до суду протокол.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність у діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 165-1 КУпАП, у звязку з чим постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 246, 250, 308, 310, п. 1 ч.1 ст. 315, 316, 321, 322, 325, 326, 328 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.04.2018р. по справі № 646/4362/17 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст постанови складено 08.06.2018.