Справа № 335/4051/18
Суддя: Крамаренко І. А.
Дата ухвалення: 2018-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/4051/18 2-а/335/186/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Крамаренко І.А., за участю секретаря: Барсукової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ВБДР Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ВБДР Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування якого зазначив наступне.

28 березня 2018 року о 10 годині 00 хвилин, перебуваючи під час виконання трудових обов'язків з керування автобусом Богдан-А09201 № НОМЕР_1, Позивач під'їхав до вулиці проспект Металургів 2-б, та був зупинений Відповідачем, який підійшов до Позивача та попросив надати документи, які відразу були надані в папці де були і копії і оригінали, так як періодично замовник перевезень Запорізька міська рада проводить рейдові перевірки дотримання перевізниками вимог законодавства.

Через певний час відсутності, документи Позивачу було повернено вже з постановою у справі про адміністративне правопорушення, де зазначалося порушення, які нібито полягали у наявності технічних несправностей, а саме з тріщиною на лобовому склі зліва, чим нібито порушено ДСТУ 3649:2010, відсутністю вогнегасника, чим нібито порушив п.31.4.7 ПДР, а також нібито не працює аварійний вихід, норму, якою це передбачено, у постанові важко розібрати. За це позивача було відразу притягнено до відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Позивач вважає зазначену постанову незаконною та безпідставною, винесеною з порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, прийнятою без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без застосування принципу пропорційності, так як жодним доказом не підтверджено скоєння правопорушення, більш того, при виїзді на маршрут обовязковим є перевірка стану транспортного засобу, а тому просив суд скасувати постанову від 28.03.2018 року, серії АР 579873 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 680,00 грн за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою від 11 травня 2018 року відкрито провадження у справі.

У судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі на підставах викладених у позовній заяві і просить його задовольнити.

У судове засідання відповідач не зявився, про час місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у позові просить відмовити, відзив на позов до суду подано не було.

Дослідивши матеріали справи і проаналізувавши доводи позивача і відповідача, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення від 28.03.2018 року серії АР № 579873 у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, а саме за те, що 28.03.2018 року о 10 годині 00 годину м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Богдан-А09201 № НОМЕР_1 в режимі маршрутного таксі на пр.Металургів 2-б мав технічні несправності, а саме тріщина на лобовому склі зліва, чим порушено ДСТУ 3649-10, відсутній вогнегасник, п.31.4.7 ПДР, а також не працює аварійний вихід, норму, якою це передбачено, у постанові важко розібрати.

Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу 680,00 грн.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного спливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, ч. 2 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Крім постанови по справі про адміністративне правопорушення інших належних доказів, свідчень або інших відомостей до постанови, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення Правил дорожнього руху Позивачем відповідачем зібрано не було, дані які б спростовували свідчення позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відповідачем в судове засідання надано не було.

Таким чином, відповідач не надав суду жодних належних доказів, які достовірно підтверджують обставини порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України і обєктивними доказами не спростовав доводи позивача щодо дотримання положень Правил дорожнього руху.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В судовому засіданні встановлено, що при винесенні постанови інспектором не доведено як обєктивної сторони правопорушення так і вини позивача у вчиненні правопорушення; оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП і визнає, що дії відповідача під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст.245,251,280 КУпАП, а відтак, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-78, 241-246, 250, 255, 286, 293-295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора ВБДР Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі серії АР№ 579873 від 28.03.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 01 червня 2018 року.

Суддя : І.А. Крамаренко