Справа № 826/10041/16
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Ісаєнка Ю.А., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Волощук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 2 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «МЖКБУД» до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання постанови нечинною, -

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «МЖКБУД» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання постанови нечинною. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач здійснив перевірку позивача на предмет дотримання останнім вимог законів та інших нормативно-правових актів у сфері охорони праці, що не відповідає порушенням у сфері містобудівної діяльності. Крім того, порушення, виявлені відповідачем не підтверджуються належними доказами.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 2 лютого 2018 року позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 17.06.2016 року №153/16/10126-34/1706/0212.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням Державна архітектурно-будівельна інспекція України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про те, що проведення перевірки декількох підприємств та будівельних майданчиків одночасно та оформлення результатів перевірки одним актом, унеможливлює встановлення обставини наявності чи відсутності порушень в діях конкретного підприємства, оскільки надані докази можна віднести до будь-якого будинку (будівельного майданчика), а жодної ідентифікації під час фотографування не виконано.

Відповідач в апеляційній скарзі наголошує на тому, що архітектурно-будівельний контроль не є контролем за господарською діяльністю підприємств, а контролем саме об'єкта будівництва. Під час позапланової перевірки здійснювалась фотофіксація, як це вбачається з Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, з якої вбачаються виявлені під час перевірки порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що 17 червня 2016 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Державної архітектурно-будівельної інспекції України було винесено Постанову №153/16/10126-34/1706/0212 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою на товариство з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА ФІРМА «МЖКБУД», було накладено штраф у розмірі 65250, 00 грн. за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, вищезазначену постанову було винесено на підставі акта від 06.06.2016р. позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів (далі - акт перевірки), та протоколу про правопорушення у сфері і містобудівної діяльності від 06.06.2016р.

В акті перевірки від 06.06.2016р., протоколі про правопорушення від 06.06.2016р., та Постанові № 153/16/10126-34/1706/0212 від 17.06.16р. Відповідачем було зазначено, що за результатами позапланової перевірки, проведеної на будівництві мікрорайонів І, II, 1 п.к. Ш. 1 п.к. VI у багатофункціональному житловому районі на вул. Маршала Гречка та просп. Правди (просп. Правди навпроти перетину з проспектом Василя Порика) у Подільському районі м. Києва (житловий будинок №2.2.), Позивачем, який є генпідрядником будівництва житлового будинку №2.2., були допущені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності під час будівельних робіт.

Перевіркою було встановлено наступні порушення:

- не всі прорізи у стінах та робочі місця і проходи до них, які розташовані на висоті вище ніж 1,3м і на відстані не менше ніж 2,0м від межі перепаду по висоті огороджені захисними огорожами, чим порушено и. 6.2.2. ДБІІ Л.3.2-2-2009 «Система стандартів безпеки праці. Охорона праці і промислова безпека у будівництві. Основні положення»

- окремі працівники не використовують запобіжні пояси при роботі на висоті, чим порушено п. 4.13.2 ДБН А.3.1-5-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві. Основні положення»

- небезпечні зони, що виникають під час роботи баштових кранів і визначені на будівельному плані об'єкта не позначені на території будівельного майданчика знаками небезпеки та попереджувальними написами, чим порушено п.7.2.5, п. 7.2.6 «Система стандартів безпеки праці. Охорона праці і промислова безпека в будівництві. Основні положення».

За результатами перевірки складено акт від 06.06.2016 року, згідно якого інспектором встановлено, що будівельні роботи на вищевказаному об'єкті будівництва виконуються на підставі дозволу на виконання будівельних робіт, виданого замовнику будівництва - державному підприємству «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» (Замовник будівництва) Генпідрядниками (ТОВ «Моноліт Будсервіс» та ТОВ «Дипроінбуд») із залученням підрядних організацій - ТОВ «МАГ БУД», ТОВ «БМК ТРІАДА», ТОВ «БК «АТЛАНТА», ПАТ «Київська будівельна компанія «КИЇВБУДКОМ», ТОВ «Будівельна фірма «МЖКбуд», ПрАТ «Фундамент2».

В якості доказу вказаних порушень відповідачем було надано ряд фотографій, з яких не вбачається за можливе встановити будь - якої конкретизації будівельного майданчика, виду порушення та підприємства, яким, на думку відповідача, таке порушення вчинено.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що проведення перевірки декількох підприємств та будівельних майданчиків одночасно та оформлення результатів перевірки одним актом, унеможливлює встановлення обставини наявності чи відсутності порушень в діях конкретного підприємства, оскільки надані докази можна віднести до будь - якого будинку (будівельного майданчика), а жодної ідентифікації під час фотографування не виконано. Тому суд прийшов до висновку, що оскаржувана постанова про накладення штрафу не підтверджена належними доказами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії. Отже, вирішення даної справи залежить від доведеності відповідачем правомірності прийняття оскаржуваних рішень та порушення позивачем вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства.

Враховуючи те, що визначені в акті позапланової перевірки порушення, не мають за собою ідентифікацію суб'єкта господарювання, який вчинив вказані порушення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неналежність доказів по справі. Доказування в адміністративному процесі має бути підтверджено певними засобами за якими саме може відбуватися ідентифікація об'єкта порушення. При цьому, докази що надаються мають бути об'єктивними і підтвердити саме той об'єкт доказування, про який йде мова в предметі спору.

Доводи апеляційної скарги висновок суду першої інстанції не спростовують.

За викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовано обставини в адміністративній справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального при дотриманні норм процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 2 лютого 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 07.06.2018 року.