Справа № 804/7831/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2017-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2017 р. Справа № 804/7831/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого суддіЦарікової О.В.,
секретаря судового засіданняВербного Д.С.,
представника позивача Кукурузи В.Ю.,
представника відповідача Смольнякової А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування картки відмови, визнання недійсним та скасування рішення, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі № 804/7831/16 (суддя Павловський Д.П.) та призначено її до розгляду на 23.11.2016 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2017 року прийнята до провадження судді Царікової О.В. справа № 804/7831/16 та призначено її до розгляду на 02.02.2017 року. Останнє судове засідання відбулось 01.03.2017.
Ухвалою від 02.02.2017 змінено найменування позивача з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" на Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат" (далі - ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат», позивач).
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов повністю.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила в повному обсязі, просила відмовити в задоволенні позову.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 12.05.2016 позивач звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС для митного оформлення товару: «концентрат залізорудний агломераційний». Даний товар надійшов до ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» на підставі зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015 №15-0835-12, укладеного між позивачем та ТОВ «Русская горно-металлургическая компания», а також заявлений до митного оформлення шляхом подання митних декларацій № 110010000/2016/020649 від 12.05.2016. Митна вартість товару була заявлена позивачем шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ-1 за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 МК України, а саме: 2,3380 RU за кг.
Згідно статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 МК України.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.
Згідно статті 33 МК України, митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віданні, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах.
Так, за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками було виявлено ризик можливого заниження митної вартості товару, що спричинило необхідність здійснити перевірку правильності її визначення, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів.
Посадовими особами Дніпропетровської митниці ДФС при візуальному контролі документів, доданих до митної декларації № 110010000/2016/020649 від 12.05.2016 виявлено певні ознаки ризиковості операції, що визначені наступними індикаторами ризиків: 105-2 «можливе заниження митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості. Звернути увагу на митну вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів. Провести перевірку відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів. У випадках передбачених частинами третьою - четвертою ст. 53 МК, здійснити запит додаткових документів. У випадках передбачених частиною шостою ст. 54 МК, прийняти рішення про коригування митної вартості Товар №1. Витребувати у декларанта заявлені у гр.44 митної декларації документи, що підтверджують митну вартість товарів».
Відповідно до листа ДМС України №4/09-005-ЕП від 02.01.2002 митницями отримано обов'язкове для виконання Положення про уніфікований порядок проставляння органами держав-учасниць СНД на транспортних та комерційних документах печаток та штампів митних органів країн відправлення товарів, а також митних органів транзитних країн. Відповідно до пункту 6 цього Положення, у випадках ввезення товарів з однієї країни СНД на митну територію іншої, відсутність на транспортних та комерційних документах відміток відповідних митних органів держав СНД є підставою для застосування додаткових форм митного контролю.
Крім того, на виконання пункту 4.1 статті 54 Митного кодексу України посадовими особами відповідача здійснено контроль наявності у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» у підтверджуючих документах усіх відомостей у кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості товару.
За результатами такого контролю Дніпропетровською митницею ДФС встановлено, що документи, підтверджуючі числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості товару, містять розбіжності, а саме: товар імпортовано за контрактом від 29.04.2015 №15-0835-12 та додатком до нього від 01.03.2016 № 16, що заявлений декларантом як непрямий контракт, тобто, укладений не з виробником оцінюваного товару, а з посередником.
Судом встановлено, що продавцем товару відповідно до контракту №15-0835-12 від 29.04.2015 є ТОВ «Русская горно-металлургическая компания», відправником товару, відповідно до гр. 2 МД № 110010000/2016/020549 є ВАТ «Стойленский ГОК», який є виробником товару.
З матеріалів справи видно, що договір із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається в пакеті документів, приєднаних до ВМД декларантом ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» не надано.
Крім того, з наданих відповідачем відомостей Інтернет-ресурсів www.rgmk.ru, rgmk.spb.ru, www.isd.com.ua вбачається, що компанія ТОВ «Русская горно-металлургическая компания» належить до вертикально-інтегрованої корпорації «Індустріальна спілка Донбасу» та є ексклюзивним торговим представником ТОВ «Русская горно-металлургическая компания» на території Російської Федерації та країн СНД.
Відповідно до ч. 16 ст. 58 МК України особи вважаються пов'язаними між собою у випадках, зазначених у ст.15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згідно п. 4 якої особи вважаються пов'язаними між собою коли:
- вони є посадовими особами або директорами підприємств один у одного;
- вони є юридично визнані партнерами по бізнесу;
- вони є роботодавцем і службовцем;
- будь-яка особа прямо чи опосередковано володіє, контролює або утримує 5 чи більше відсотків випущених акцій, дають право голосу, або акцій обох з них;
- один з них прямо або опосередковано контролює іншого;
- обидва прямо або опосередковано контролюються третьої особою;
- вони є членами однієї й тієї ж сім'ї.
Частиною 17 статті 58 МК України визначено, що особи, одна з яких є одноосібним агентом, одноосібним дистриб'ютором чи одноосібним концесіонером іншого, як би це не називалося, вважаються пов'язаними для цілей цього Кодексу, якщо вони підпадають хоча під один з критеріїв, визначених у ст. 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.
Таким чином, за наявною інформацією ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та ТОВ «Русская горно-металлургическая компания» контролюються корпорацією «Індустріальна спілка Донбасу».
Проте, позивачем у графі 9а декларації митної вартості форми ДМВ-1 від 12.05.2016 №11010000/2016/020649 не зазначено про взаємопов'язаність між продавцем ТОВ «Русская горно-металлургическая компания» та покупцем ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» за зовнішньоекономічним контрактом. А отже, відомостей у декларації, що така взаємопов'язаність не вплинула на ціну товару також не відображено.
Відповідно до ч. 18 ст. 58 МК України при продажі товарів між пов'язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами:
- вартості операції при продажу непов'язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україні;
- митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 МК України;
- митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 МК України.
Отже, наявні підстави вважати, що позивачем у декларації митної вартості заявлено недостовірну інформацію стосовно продавця та покупця за зовнішньоекономічним договором, які є пов'язаними особами.
Відповідно до зовнішньоекономічного контракту, укладеного між позивачем та ТОВ «Русская горно-металлургическая компания» залізорудний концентрат імпортується за ціною, що розраховується в залежності від вмісту Fе. Базова ціна залізорудного концентрату визначається на рівні 2320,42 руб. РФ/т при вмісті Fе 66%. В залежності від збільшення або зменшення фактичного вмісту Fе, надбавка або знижка до базової ціни складає 29,22 руб. РФ/т за 1% Fе долі в пропорції.
На підтвердження митної вартості позивачем надано до митного оформлення специфікований рахунок від 01.03.2016 № 16 контрактоутримувача, що містить лише базову вартість оцінюваного товару без урахування надбавок чи знижок та без зазначення інформації про наявність таких знижок.
Також, як встановлено з матеріалів справи позивачем було надано рахунки виробника товару - ВАТ «Стойленський ГОК» від 02.04.2016 року б/н, від 03.04.2016 року б/н, від 05.04.2016 року б/н, що виставлені покупцю ТОВ «Русская горно-металлургическая компания» для відправки отримувачу ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» в рамках контракту № 15-04-29 (дата не зазначена) та додатку до нього від 01.03.2016 року №24. Зазначені рахунки не містять умов поставки та не завірені печаткою підприємства, що видало зазначені рахунки, а саме: ВАТ «Стойленський ГОК».
Рахунки продавця та виробника товару ідентифікуються між собою лише за вагою, при цьому ціна товару в рахунках продавця зазначена в залежності від вмісту Fе та відрізняється від ціни, зазначеної в рахунках виробника, яка при різному вмісті Fе визначена в єдиному розмірі. А отже, зазначені розбіжності унеможливили здійснення обчислення заявленої позивачем митної вартості товару.
Судом встановлено, що рахунки контрактоутримувача, і рахунки виробника не містять жодних печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць.
Відповідно до Положення про уніфікований порядок проставляння митними органами держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав на транспортних і комерційних документах печаток і штампів митних органів країн відправлення товарів, а також митних органів транзитних країн, яке було затверджене на 32-му засіданні Ради керівників митних служб держав - учасниць Співдружності рішенням №5/32 від 13.09.2001 (набрало чинності з 01.01.2002 року та обов'язкове для виконання митними органами держав - учасниць Співдружності), відсутність на транспортних і/або комерційних документах відміток відповідних митних органів держав СНД є підставою для застосування додаткових форм митного контролю.
Відповідно до умов контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12, додатку № 16 від 01.03.2016 року, умовами поставки товару визначено м/п Дніпродзержинськ. Зазначені умови поставки передбачають несення продавцем витрат доставки товару до місця призначення на кордоні України.
Відповідно пункту 10 статті 58 МК України складовими митної вартості є, в тому числі, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів.
Оскільки позивачем надано документи, що містять розбіжності стосовно умов поставки оцінюваного товару та, відповідно, вартості зазначеного товару відповідно до таких умов, необхідне надання відомостей щодо транспортної складової з метою проведення перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Судом встановлено, що документи, визначені пунктом 2.6 статті 53 МК України, які містять відомості, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваних товарів позивачем надані не були.
Згідно з пунктом 6 частини 2 статті 53 МК України обов'язковими документами, що підтверджують заявлену митну вартість, є документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;
- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури.
Таким чином в порушення пункту 6 частини 2 статті 53 МК України документи, які містять відомості, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваних товарів, позивачем не надано.
Судом також встановлено, що позивачем на підтвердження митної вартості було надано висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 07.04.2016 року № 1396, відповідно до якого експертом проведений аналіз цінових умов контракту. Наданим висновком припущено, що рівень цін на залізорудний концентрат (вміст заліза 66%), а саме 2489,22 руб. РФ/т, що імпортується можна вважати таким, що відповідає поточній кон'юктурі ринку. Проте, даний висновок не містить інформації, що ціна на залізорудний концентрат (вміст заліза 66%) на рівні 2489,22 руб. РФ/т є базовою, та використовується для розрахунку фактичної ціни в залежності від змісту Fe шляхом додавання або віднімання надбавки чи знижки до базової ціни сировини, що становить 29,22 руб. РФ/т за 1% долі Fe в пропорції.
Крім того, у висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза» вказано, що цей висновок дійсний протягом 30 діб від дати видачі і носить консультативний характер. При цьому, товар заявлений до митного оформлення 12.05.2016, тобто на цей момент вказаний висновок вже був не дійсним.
Таким чином, наведені обставини унеможливлюють використання наданого висновку для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару.
Враховуючи викладене, та з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до частини 5 статті 54 МК України, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням пунктів 2, 3 статті 53 МК України, посадовою особою митниці зобов'язано декларанта протягом 10 календарних днів додатково надати (за наявності) наступи; документи:
- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі --платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації;
- виписку з бухгалтерської документації;
- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Листом №062Д/669 від 13.05.2016, надісланим у складі електронного повідомлення, позивачем проінформовано відповідача про неможливість надання додаткових документів, зазначених у вимогах митного органу, в термін визначений пунктом 3 статті 53 МК України та повідомлено, що зазначені документи будуть надані в установлений законом термін відповідно пункту 8 статті 55 МК України.
Відповідно до пунктів 6.2 та 6.3 статті 54 МК України митний орган може відмовити в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю у разі, якщо:
- заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів;
- невірно проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару;
- неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 МК України;
- відсутності у документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
У зв'язку з неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів посадовими особами Дніпропетровської митниці було послідовно перейдено до другорядних методів визначення митної вартості.
Так, судом встановлено, що для проведення коригування митної вартості імпортованого товару у митного органу відсутня інформація щодо вартості ідентичних товарів (стаття 59 МК України), митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) за посередницьким контрактом.
Також відсутня інформація щодо вартості аналогічних (подібних) товарів (стаття 60 МК України), митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) за посередницьким контрактом. Методи на основі віднімання та додавання вартості (статті 62, 63 МК України) неможливо застосувати у зв'язку із відсутністю об'єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню.
У разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).
Отже, у зв'язку з викладеним під час перевірки заявленої митної вартості товару та здійсненні митної оцінки виникла потреба у використанні різних джерел її обґрунтування та була необхідність застосування різних підходів до оцінки товарів.
Застосований відповідачем резервний метод визначення митної вартості (стаття 64 МК України) базується на світовій практиці, згідно якої в рамках цього методу допускається розумна гнучкість в підходах до застосування попередніх методів визначення митної вартості.
Враховуючи відмінності щодо комерційних умов зовнішньоекономічної операції та вміст Fе у складі порівняних товарів, відповідно до пункту 5 статті 59, 60 МК України використання наявної у митного органу інформації можливе за умови коригувань зазначеної ціни з урахуванням розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості.
Коригування митної вартості проведено за рішенням № 110010000/2016/600105/1 від 13.05.2016 року (резервний метод).
Таким чином, суд вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів прийнято відповідачем відповідно до норм чинного законодавства.
Відповідно до статті 264 МК України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
Таким чином, суд приходить до висновку, що картка відмови прийнята відповідачем відповідно до норм чинного законодавства.
Відповідно до положень частини 7 статті 55 МК України, у випадку незгоди з рішенням про коригування митної вартості товарів, декларант має право на випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом надання гарантій, крім випадків, передбачених частини 6 статті 307 МК України.
Позивач скористався наданим правом і спірний товар був випущений у вільний обіг за МД № 110010000/2016/020656 від 13.05.2016 .
Згідно з частиною 8, 9 статті 55 МК України ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат» листом № 062Д/842 від 13.06.2016 звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС з проханням розглянути питання щодо відкликання спірного рішення про коригування митної вартості. Проте, документів за сформованим переліком до Дніпропетровської митниці ДФС позивачем не надано.
Як вбачається з матеріалів справи, за результатами опрацювання зазначеного листа відповідач своїм листом № 1282/10/04-50-19-01 від 17.06.2016 року повідомив позивача про таке:
пунктом 6.1. зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015 №15-0835-12 визначено, що оплата товару відбувається за цінами та у терміни, визначеними специфікаціями до контракту. Оцінюваний товар імпортовано за додатком від 01.03.2016 № 16, згідно з яким товар постачається на умовах 100% оплати протягом 10 банківських днів з дати передачі товару продавцем першому перевізнику, що визначається датою штемпеля станції відправлення.
Враховуючи зазначене, станом на дату подачі листа № 062Д/842 від 13.06.2016 оплата за товар повинна бути здійснена.
Документами, які підтверджують митну вартість товару є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (стаття 53 МК України).
Зазначені банківські платіжні документи позивачем до митниці не надані, що унеможливило підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару.
Відповідно до положень частини 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.
В силу частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За викладених вище обставин та відповідних доказів, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, у зв'язку із чим суд відмовляє у задоволенні позову ПАТ «Дніпропетровський металургійний комбінат» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, визнання недійсним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів.
Відповідно до статті 94 КАС України судові витрати у справі покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 69, 71, 94, 158 - 163, 167, 186, 254 КАС України, суд,
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 06 березня 2017 року.

Суддя О.В. Царікова