Справа № 279/3779/17
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 279/3779/17
ПОСТАНОВА
іменем України

"06" червня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Кузьменко Л.В.
суддів: Іваненко Т.В.
Франовської К.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "22" січня 2018 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та зобов`язання вчинити дії , -

суддя в 1-й інстанції - Волкова Н.Я.,
час ухвалення рішення - не зазначено,
місце ухвалення рішення - м.Коростень Житомирська обл.,
дата складання повного тексту рішення - не зазначено,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, зазначивши, що з 23.10.1967 року по 05.12.1969 року проходив строкову військову службу, під час якої у 1968 році його було направлено до Республіки Чехословаччина, де велись бойові дії. На території вказаної країни у 1968 році він отримав численні поранення, які пов`язані з виконанням військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджено витягом з протоколу №3462 від 10.08.2016 року засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювання, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Відповідно до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 07.09.2016 року йому було встановлено довічно другу групу інвалідності з 17.08.2016 року в зв`язку з пораненням, контузією, пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби. 22.09.2016 року він звернувся до відповідача з заявою про виплату одноразової допомоги в зв`язку з встановленням другої групи інвалідності та додав копії військового квитка, довідки МСЕК №514850, витягу ЦВЛК №3462, висновку спеціаліста №697/Ж від 21.03.2016 р, паспорта, РНОКПП, реквізитів банківського рахунку. Однак відповідач в 15-денний строк з дня реєстрації документів не подав розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, а повідомив, що ним не надано документи про обставини поранення, без яких він не має права направити висновок на адресу Департаменту фінансів МОУ. Такі дії відповідача вважає протиправними.
Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.01.2018 позовні вимоги задоволено.
Бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 з неподання до Міністерства оборони України висновку щодо можливості виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду війни 2 групи, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, визнано протиправною.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 подати до Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду війни 2 групи, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову. Зокрема вказує, що позивачем не подано документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), а саме, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Судами встановлено, що в період з 22.08.1968 року по 31.10.1968 року позивач проходив військову службу у військовій частині № НОМЕР_1 , яка приймала участь у бойових діях на території Чехословаччини, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_2 , картки ветерана війни № НОМЕР_3 .
В період проходження служби під час виконання бойових дій у 1968 році позивач отримав осколочні поранення голови, лівої руки, обох ніг, що підтверджено висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №697/Ж від 21.03.2016 року. Протоколом №3462 від 10.08.2018 року засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця Міністерства оборони України встановлено, що наявні у позивача поранення (контузія) та захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджено медичними та військово-обліковими документами.
07.09.2016 року позивачеві була призначена 2 група інвалідності з 17.08.2016 року.
22.09.2016 року позивач звернувся з заявою до військового комісару Коростенського ОМВК про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності 2 групи, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.
Військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 30.09.2016 року за №5890 документи було направлено військовому комісару Коростенського ОМВК на доопрацювання через відсутність довідки про травму.
Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно з підпунктом 2 пункту 1 статті 3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Пунктом 6 частини 2 статті 16 Закону №2011-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин 05.05.2017р.) передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.
Отже, право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ними під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ними обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, незалежно від часу настання інвалідності, а тому право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.
Верховний Суд України неодноразово усував розбіжності у застосуванні норм статті 16 Закону №2011-ХІІ, зокрема, у постановах від 18 листопада 2014 року №21-446а14, від 21 квітня 2015 року №21-135а15, від 10 березня 2015 року №21-563а14, висловивши правовий висновок, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.
Тобто, застосування статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" пов`язується не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби. При цьому, внесення змін до пункту 6 частини другої статті 16 Законом України від 06.12.2016 р. N 1774-VIII жодним чином не змінило правового регулювання спірних правовідносин.
Щодо доводів відповідача про неподання позивачем документу, що свідчить про причини та обставини поранення, колегія суддів зазначає наступне.
Матеріали справи містить копію витягу з протоколу № 3462 від 10.08.2016 Центральної військово- лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця, яким встановлено, що поранення (контузія) та захворювання, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.30).
Відповідно до п.21.7 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 р. № 402 (далі по тексту - Положення №402) постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року N 36 (0169-01), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за N 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва).
Також, відповідно до пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення 402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:
в)"Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок правопорушення.
г)"Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.94 N 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (із змінами), далі - Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.
При медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 4 січня 1994 року N 2 (0177-94), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за N 177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи) (п.21.8 Положення №402).
Таким чином, при наданні висновку про причинний зв`язок поранення позивача, Центральною військово-лікарською комісією встановлювались обставини отримання поранення та зроблено висновок, що захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
На підставі вищезазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Центральної військово - лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №3462 від 10.08.2016, яким встановлено, що отримані позивачем поранення (контузія) і захворювання, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, засвідчили в діях позивача відсутність протиправного діяння на момент отримання поранення (контузії) і є належним документом, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії).
Враховуючи вищенаведене колегія суддів приходить до висновку, що позивач подав належні документи, які зазначені в п.11 Порядку №975, що свідчать про причини та обставини його поранення, травми, контузії та захворювання.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач у спірних відносинах діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Викладені ним доводи в апеляційній скарзі спростовані встановленими вище обставинами та висновками.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Рішення прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "22" січня 2018 р. без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

К.С. Франовська

Повне судове рішення складено "06" червня 2018 р.