Справа № 161/4216/18
Суддя: Гринь О. М.
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/4216/18
Провадження № 2-а/161/264/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Гриня О.М.,

при секретарі - Муригіній А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону УПП в Житомирській області ДПП рядового поліції Лиманець Олександра Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 14 березня 2018 року серії БР № 537457, --

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського роти № 2 батальйону УПП в Житомирській області ДПП рядового поліції Лиманець Олександра Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 14 березня 2018 року серії БР № 537457.

Свій позов обґрунтовує тим, що 14 березня 2018 року відповідачем винесено постанову БР № 537457 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425,00 грн. Відповідно до змісту постанови позивач керуючи ТЗ проїхав на забороняючий жовтий сигнал світлофора чим порушив п. 8.7.3 г ПДР України.

Вказує, що оскаржувана постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною, а тому підлягає скасуванню. Просить скасувати постанову поліцейського роти № 2 батальйону УПП в Житомирській області ДПП рядового поліції Лиманець Олександра Олександровича від 14 березня 2018 року серії БР № 537457 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з'явився, заявою від 08 червня 2018 року просить розгляд справи здійснювати без його участі. Для приєднання до матеріалів справи просить долучити носій із записом відореєстратора.

Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. В матеріалах справи міститься відзив на позов та клопотання представника відповідача та диск з відеозаписом з нагрудного відео реєстратора патрульного поліцейського.

У відповідності до ч. 4 ст.229 КАС України в разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

З копії постанови від 14 березня 2018 року серії БР № 537457 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі вбачається, що ОСОБА_1 14 березня 2018 року о 09 год. 10 хв. керуючи автомобілем марки «Scania», реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Житомирі по вул. Київське шосе пров. 6-й Старокиївський проїхав на забороняючий жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3.г ПДР України

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем не надано жодних доказів в підтвердження законності оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП так диск відео фіксації з місця події стосується безпосередньо складення постанови однак жодним чином не містить фіксування самого порушення.

В той же час надані та оглянуті в судовому засіданні відеозаписи із камери відео реєстратора позивача в повному обсязі спростовують обставини, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки з даного відеозапису чітко видно, що позивач проїхав на блимаючий зелений сигнал світлофора, який поліцейський чомусь розцінений, як жовтий та відповідно зроблено висновок про порушення позивачем ПДР України.

Так суд не бере до уваги доводи викладені у відзиві на позовну заяву до уваги, оскільки вони жодним чином не спростовують, що при проїзді ОСОБА_1 вказаної у постанові ділянки дороги горів саме зелений, а не жовтий, як бачить поліцейський, сигнал світлофора, що крім того можна було також встановити і з самого розміщення ліхтарів світлофора (зелений перший зверху) жовтий (посередині між зеленим та червоним).

Склад адміністративного правопорушення обов'язково має містити наступні ознаки: об'єкт правопорушення, суб'єкт правопорушення, об'єктивна та суб'єктивна сторони правопорушення.

Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказує на відсутність складу адміністративного правопорушення.

Так, диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Об'єктом правопорушення виступають охоронювані законом відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об'єктивна сторона правопорушення, за вчинення якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, полягає в тому, що ОСОБА_1 проїхав на забороняючий жовтий сигнал світлофора чим порушив п.п. 8.7.3 г ПДР України.

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

В той же час судом встановлено та в силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не спростовано відповідачем, що ОСОБА_1 не було допущено такого порушення, оскільки він проїхав, як вбачається із відеозапису реєстратора позивача, саме на зелений, а не жовтий, як бачить поліцейський, сигнал світлофора, що крім того можна було також встановити і з самого розміщення ліхтарів світлофора (зелений перший зверху) жовтий (посередині між зеленим та червоним).

З огляду на викладене, відповідачем не доведено наявність об'єктивної сторони правопорушення в діях ОСОБА_1

Будь-які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді адміністративного позову про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення суд тлумачить на користь особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, дотримуючись приписів ст. 62 Конституції України.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, а також те, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, суд приходить до переконання, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Так, ухвалюючи рішення у даній справі, суд виходить з положень ч. 3 ст. 286 КАС України відповідно до якої за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Загальної декларації прав людини, Конституції України, ст.ст. 2, 6, 77, 242-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії поліцейського роти № 2 батальйону УПП в Житомирській області ДПП рядового поліції Лиманець Олександра Олександровича, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП протиправними.

Скасувати постанову поліцейського роти № 2 батальйону УПП в Житомирській області ДПП рядового поліції Лиманець Олександра Олександровича від 14 березня 2018 року серії БР № 537457 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 - закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня отримання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 11 червня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду О.М. Гринь

Волинської області