Справа № 804/4757/17
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
07 червня 2018 року м. Дніпро справа № 804/4757/17
Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді: Лукманової О.М.,
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,
при секретарі: Сонник А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2017 року (суддя Тулянцева І.В., м.Дніпро, повний текст постанови виготовлений 06.12.2017 року) у справі №804/4757/17 за позовом ОСОБА_1 до Командувача Національної гвардії України Аллерова Юрія Володимировича, тимчасово виконуючого обов`язки Командувача Національної гвардії України Кривенка Олександра Васильовича, начальника Центрального територіального управління Національної гвардії України Набока Олександра Миколайовича, командира військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України Демчука Валерія Миколайовича, Головного управління Національної гвардії, Центрального територіального управління Національної гвардії України, військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, -
в с т а н о в и л а:
У липні 2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Командувача Національної гвардії України ОСОБА_2 (далі по тексту відповідач 1), тимчасово виконуючого обов`язки Командувача Національної гвардії України Кривенка О.В. (далі по тексту відповідач 2), начальника Центрального територіального управління Національної гвардії України Набока О.М. (далі по тексту відповідач 3), командира військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України Демчука В.М. (далі по тексту відповідач 4), Головного управління Національної гвардії (далі по тексту відповідач 5), Центрального територіального управління Національної гвардії України (далі по тексту відповідач 6), військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії (далі по тексту відповідач 7), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати наказ начальника ЦТУ НГ України від 19.05.2017 року №212; визнати протиправним та скасувати наказ командувача НГ України від 30.06.2017 року №409 в частині накладення на заступника командира 2-ої стрілецької роти по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України молодшого лейтенанта ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді позбавлення військового звання; визнати протиправним та скасувати наказ командувача Національної гвардії України (по особовому складу) від 24.07.2017 року №100 в частині припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби в запас (у зв`язку із позбавленням військового звання) заступника командира 2-ої стрілецької роти по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України молодшого лейтенанта ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України (по стройовій частині) від 25.07.2017 року №192 в частині позбавлення військового звання, припинення (розірвання) контракту про проходження військової служби у національній гвардії України, виключення зі списків особового складу військової частини ОСОБА_1 ; поновити ОСОБА_1 на військовій службі в Національній гвардії України на посаді заступника командира 2-ої стрілецької роти по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України та у військовому званні «молодший лейтенант» з 25.07.2017 року.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
З постановою суду першої інстанції не погодився позивач та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що в описовій частині наказу №151 від 03.04.2017 року про призначення службового розслідування зазначено, що службове розслідування призначалось за подіями 01.04.2017 року, а у п.3 резолютивної частини наказу, зазначено, що предметом службового розслідування повинні бути дії не тільки капітана ОСОБА_1 та солдата військової служби за контрактом ОСОБА_3 , а і інших посадових осіб. Апелянт вважав, що судом не було надано оцінки тому, що під час проведення службового розслідування від позивача взагалі не відбиралися жодні пояснення, проте, висновком службового розслідування було запропоновано застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у виді позбавлення його військового звання, висновок був затверджений 14.04.2017 року начальником ЦТОУ НГ України ОСОБА_4 та направлений 20.04.2017 року листом №523 командувачу НГ України ОСОБА_2 з вказівкою, що направлено висновки. Апелянт звернув увагу на те, що начальник ЦТОУ НГ України Набок О.М. 01.06.2017 року затвердив висновок службового розслідування та 02.06.2017 року видав наказ №225, однак, суд першої інстанції не дав оцінку тому, що клопотання про притягнення до дисциплінарної відповідальності, направлено 05.06.2017 року до командувача НГ України ОСОБА_2 без характеристики та службової картки позивача. Апелянт вказував, що суд першої інстанції дійшов до передчасного висновку про встановлення службовим розслідуванням обставин подій 01.04.2017 року за участю позивача та інших осіб, суд не звернув увагу на те, що у висновках службового розслідування, наказах та клопотаннях перед командувачем НГ України про застосування дисциплінарного стягнення стверджується про скоєння позивачем кримінального правопорушення, що є предметом дослідження у кримінальному провадженні, а тому встановлення фактичних обставин та правова оцінка дій позивача може бути надана виключно у вироку суду, а не в межах службового розслідування. Апелянт вважав, що висновок суду першої інстанції про те, що листом бесіди доведена вина позивача у порушенні військової дисципліни суперечить нормі п.3 Розділу Х Інструкції 1133, суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку про те, що перше та друге (повторне) службове розслідування є різними, оскільки підставою службового розслідування, яке проводилося з 03.04.2017 року по 14.04.2017 року, висновок якого був скасований, а також підставою службового розслідування, яке проводилося з 19.05.2017 року по 01.06.2017 року, були одні саме події 01.04.2017 року за участю позивача та інших осіб. На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував того, що норми Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Інструкція №1133 не передбачають проведення двох службових розслідувань щодо позивача за однією підставою, а регулюють лише можливість продовження терміну вже призначеного службового розслідування, але не більше ніж на місяць (ч.3 ст.85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.10 Розділу ІІІ Інструкції №1133), та те, що командувач НГ України після неповного, необ`єктивного службового розслідування не призначив своє розслідування, лише 03.05.2017 року повернув матеріали на адресу начальника ЦТОУ НГ України. Апелянт вказував, що скасування висновку службового розслідування, затвердженого 14.04.2017 року та призначення нового службового розслідування за тією ж самою підставою призвело до штучного встановлення нової дати початку відліку терміну для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. На думку апелянта, суд першої інстанції неправильно тлумачив норму ч.2 ст.87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ця норма стосується загального строку накладення дисциплінарного стягнення з дня вчинення правопорушення та не є підставою для продовження терміну проведення службового розслідування або накладення дисциплінарного стягнення поза межами строків, визначених у ч.1 ст.87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що службове розслідування відносно позивача було призначено та проведено у відповідності до вимог статей 83-85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та положень пунктів 2, 5, 6 Розділу ІІІ та пунктів 1, 2, 3 Розділу ІV Інструкції №1133. Суд першої інстанції не врахував доводи позивача про те, що начальник ЦТУ НГ України призначив проведення повторного службового розслідування, висновки якого в подальшому затвердив наказом від 02.06.2017 року №225 з пропущенням строку з порушенням вимог статей 85, 87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, оскільки призначене наказом начальника ЦТУ НГ України від 19.05.2017 року №212 службове розслідування не є повторним по відношенню до службового розслідування, яке призначене згідно з наказом від 03.04.2017 року №151, так як підстави для проведення службового розслідування є різними. Суд першої інстанції вказав, що позивачем не оскаржуються видання начальником ЦТУ НГ України наказів від 03.04.2017 року №151, від 18.04.2017 року №172, від 02.06.2017 року №225. Суд першої інстанції вказав, що службове розслідування з 19.05.2017 року по 02.06.2017 року було проведено з дотриманням місячного строку, дисциплінарне стягнення у виді позбавлення військового звання було накладено командувачем НГ України в місячний строк з моменту завершення службового розслідування та не було пропущено 6-ти місячний строк, який обчислюється з дня вчинення правопорушення. Суд першої інстанції зазначив, що посадовими особами було здійснено перевірку всіх обставин, факти, які були викладені позивачем у своїх поясненнях від 02.04.2017 року та від 30.05.2017 року, не були підтверджені, спростовуються наданими доказами, зокрема матеріалами службового розслідування та отриманими в ході його проведення поясненнями. Суд першої інстанції зазначив, що матеріалами службового розслідування спростовується перебування солдата ОСОБА_3 на службі в стані наркотичного сп`яніння. Суд першої інстанції вважав, що відповідачами була врахована службова характеристика позивача, а саме те, що стиль роботи позивача носить авторитарний характер, має демонстративний тип поведінки, на зауваження реагує агресивно, схильний до конфліктів, самооцінка завищена, фізично підтягнутий слабо, за своїми професійними, діловими і моральними якостями займаній посаді не відповідає. Суд вважав, що відповідачами не було порушено процедуру проведення службового розслідування, а неточності в оформленні супровідних документів при направленні матеріалів службового розслідування, призначеного наказом №212 від 19.05.2017 року до командувача ГН України для прийняття рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не є підставою для визнання його проведення протиправним
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 на час подій, які стали підставою для прийняття оскаржуваних наказів, а саме 01.04.2017 року перебував на посаді заступника командира 2-ої стрілецької роти по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ у військовому званні «молодший лейтенант».
Матеріалами справи встановлено, що рішенням командира 1-ої стрілецької роти лейтенанта ОСОБА_5 та 3-ої стрілецької роти капітана ОСОБА_1 , відповідно до усного розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України підполковника ОСОБА_6 , 01.04.2017 року у вищезазначених підрозділах було організовано обслуговування зброї. 01.04.2017 року близько 11.00 години біля кімнати зберігання зброї, що розташована в приміщенні 1-ої та 3-ої стрілецьких рот, капітан ОСОБА_1 , всупереч вимогам статей 56, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, використовуючи своє службове становище, намагався зобов`язати чергового роти старшого солдата ОСОБА_7 прийняти зброю РКК-74, №КО-1718, при цьому нецензурно висловлюючись та морально принижуючи гідність останнього. Після чого він зайшов до кімнати зберігання зброї, де застосував нестатутні заходи впливу до старшого солдата ОСОБА_7 у вигляді декількох ударів долонею по обличчю. Крім того, пізніше, в розташуванні 3-ої стрілецької роти, капітан ОСОБА_1 , будучи невдоволеним, разом з заступником командира 2-ої стрілецької роти по роботі з особовим складом молодшим лейтенантом ОСОБА_1 , який вийшов з канцелярії 3-ї стрілецької роти, застосували нестатутні заходи впливу по відношенню до заступника командира 2-го взводу - командира 1-го відділення 1-ої стрілецької роти старшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_8 , який намагався стати на захист старшого солдата ОСОБА_7 , у вигляді ударів в область голови. Побачивши цю ситуацію, на захист співслужбовця підбіг стрілець-радіотелефоніст 2-го відділення 3-го стрілецького взводу 1-ої стрілецької роти солдат військової служби за контрактом ОСОБА_3 та намагався припинити конфлікт словесно. Будучи обуреними з цього приводу, капітан ОСОБА_1 , разом з позивачем, застосували нестатутні заходи впливу щодо солдата військової служби за контрактом ОСОБА_3 у вигляді ударів руками в область обличчя та тулубу, а коли останній впав на підлогу, почали бити в різні частини тіла ногами. Маючи високий рівень фізичної підготовки, солдат військової служби за контрактом ОСОБА_3 зміг підвестись з підлоги та втік з розташування на вулицю. Після отриманих ударів солдат військової служби за контрактом ОСОБА_3 направився до медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , однак біля входу в казарму втратив свідомість. В медичному пункті ОСОБА_3 , отримавши первинну медичну допомогу, від подальшої медичної допомоги відмовився. Того ж дня, близько 19:00 години, перебуваючи за межами розташування військової частини, ОСОБА_3 втратив свідомість та внаслідок погіршення стану здоров`я був доставлений до комунального закладу «Обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова», де йому було надано первинну медичну допомогу, а в подальшому було госпіталізовано до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» з діагнозом: «Забій м`яких тканин голови. Вегето-судинна дистонія». Згідно з актом судово-медичного дослідження комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» від 04.04.2017 року №1026, солдат ОСОБА_3 мав тілесні ушкодження у вигляді синців лівої вушної раковини, нижньої повіки лівого ока, синця надлопаточної області праворуч, синців та садин кистей рук та шиї, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Листом начальника 5-го управління Головного управління військової контррозвідки департаменту контррозвідки Служби безпеки України від 07.04.2017 року №17/5/2-893 надійшла інформація щодо перебування 01.04.2017 року стрільця-радіотелефоніста 2-го відділення 3-го стрілецького взводу 1-ої стрілецької роти ОСОБА_3 на службі під дією наркотичних речовин, даний факт встановлено в результаті імунохроматографічного аналізу сечі 03.04.2017 року у Державній установі «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області», копія довідки медичного закладу є в матеріалах справи.
Крім того, встановлено, що медичне обстеження пройшли позивач ОСОБА_1 та капітан ОСОБА_1 . Згідно висновку судово-медичного експерта КП «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» від 04.04.2017 року №1005, у позивача ОСОБА_1 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців в поперековй області праворуч на верхніх та правій нижній кінцівці, що спричинені від дії тупого предмету (предметів), можливо в термін, на який вказує обстежений (01.04.2017 року). Відповідно до висновку судово-медичного експерта КП «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» від 04.04.2017 року №1006, у капітана ОСОБА_1 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця правої верхньої кінцівки, що спричинені від дії твердого предмету (предметів), можливо в термін, на який вказує обстежений.
Встановлено, що підставами розірвання контракту та звільнення з військової служби позивача ОСОБА_1 було грубе порушення ним вимог статей 11, 16, 49, 50, 58, 59, 115, 116 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, особиста недисциплінованість, низька усвідомленість свого військового обов`язку, порушення військової дисципліни, що дискредитує звання офіцера Національної гвардії України, що ганьбить його честь і гідність, а також подання негативного прикладу іншим військовослужбовцям.
Сам позивач ОСОБА_1 вину у скоєнні ним дисциплінарного проступку не визнає.
Аналізуючи вище приведені обставини, колегія суддів вважає, що провадження у даній адміністративній справі слід зупинити до набрання судовим рішенням по вищевказаній кримінальній справі законної сили.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства до набрання законної сили суровим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти). які є предметом судового розгляду.
Колегія суддів зазначає, що не можуть встановлюватися обставини у рамках адміністративного провадження, у разі, коли ці обставини мають бути встановлені лише у рамках кримінального провадження.
При наявності кримінального провадження, в рамках якого досліджуються дії позивача ОСОБА_13 , що стали підставами для розірвання з ним контракту та звільнення його з військової служби, колегія суддів вражає передчасним висновок про його винуватість у скоєнні дисциплінарного проступку.
Керуючись п.4 ч.1 ст.236, ст.ст. 321, 322 КАС України, колегія суддів, -
Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів відповідно до ст., ст.328, 329 КАС України.
Головуючий суддя: О.М.Лукманова
Суддя: Л.А.Божко
Суддя: Ю.В.Дурасова