Справа № 462/1357/18
Суддя: Гедз Б. М.
Дата ухвалення: 2018-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 462/1357/18
Провадження № 2-а/462/108/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Гедз Б.М.

з участю секретаря Рущак Т.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності №212 від 08 вересня 2017 року. Позов обґрунтовує тим, що 08.09.2017 року адміністративною комісією Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. за те, що він, самочинно встановив огорожу між будинком №16-г на вул. ОСОБА_3 і парком Виговського у м. Львові, що є порушенням п.20.1.24 Правил благоустрою м. Львова. Вважає, постанову протиправною, необгрунтованою, винесеною без відповідних на те правових підстав. Оскаржувана постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 14.06.2017 року та від 17.07.2017 року, які складені без його участі, не надано можливості надати пояснення та реалізувати інші права, передбачені ст. 256 КУпАП. Крім цього, в оскаржуваній постанові не зазначено жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт, що огорожа встановлена саме ним, не зазначено часу, місця вчинення правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи, тому просить її скасувати.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 14.03.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві, вважає, що постанова є незаконною, оскільки порушено права позивача, процедуру складання протоколів та притягнення його до адміністративної відповідальності. Крім того, вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до суду, оскільки про оскаржувану постанову дізнався 01.03.2018 року. Враховуючи наведене просить позов задовольнити.

Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи,в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. При цьому, в силу вимог ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані докази та з'ясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

З протоколу про порушення ст. 152 КУпАП п.20.1.24 від 14.06.2017 року та від 17.07.2017 року складеного головним інженером ЛКП «Нове» ОСОБА_4 вбачається, що що громадянин ОСОБА_2, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 самовільно встановив огорожу між будинком №16-г на вул. ОСОБА_3 і парком Виговського у м.Львові (а.с. 10, 11).

Як вбачається із матеріалів адміністративного позову, позивач такий мотивує тим, що складення протоколу про адміністративне правопорушення було здійснено без його участі, копія його не вручена, права не роз'яснено, свої заперечення та доводи він не міг надати, чим порушено процедуру складання протоколу.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права і обовязки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Аналіз наведених положень законодавства свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення складається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки лише в такому випадку є можливим дотримання вимог, передбачених ст.256 КУпАП.

Однак протоколи про адміністративне правопорушення від 14.06.2017р. та 17.07.2017р. складені відносно ОСОБА_2 не відповідають даним вимогам закону, оскільки у таких відсутнє зазначення часу вчинення адміністративного правопорушення, такий складений у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а відтак у ньому відсутні його пояснення, підпис або ж запис про відмову від підписання ним протоколу, а також йому не роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.268 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Проте, як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, екземпляри даних протоколів позивачу вручено не було, а було скеровано рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який було повернуто зазакінченням терміну зберігання (а.с. 13,14).

В подальшому на підставі вищезазначених протоколів адміністративна комісія при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради встановила, що ОСОБА_2, голова ОСББ «Південне - 16» встановив огорожу між будинком №16-г на вул. ОСОБА_3 і парком Виговського у м.Львові, що є порушенням п.20.1.24 Правил благоустрою м. Львова про шо було винесено постанову № 212 від 08 вересня 2017 року та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн., за вчинення правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП.

Вищезазначена постанова винесена у відсутності позивача та на час розгляду справи про адміністративне правопорушення адміністративна комісія не мала даних про своєчасне сповіщення ОСОБА_2 про місце і час розгляду справи, що суперечить ч. 1 ст. 268 КУпАП, яка визначає їх наявність як обов'язкову умову розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Жодних належних доказів в підтвердження того, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та чи отримував копію постанови, суду не надано та в матеріалах справи такі відсутні.

Пункт 20.1.24 розділу 20 Правил благоустрою м. Львова, затверджених ухвалою Львівської міської ради №376 від 21.04.2011року передбачає, що громадяни та юридичні особи несуть відповідальність за порушення у сфері благоустрою території, зокрема, самочинне встановлення відгороджень, постійних і тимчасових огорож.

Статтею 152 КУпАП передбачено, що порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом із тим, частиною 2 статті 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Однак, всупереч даним положенням, відповідачем не були встановлені вищевикладені обставини та призначено штраф. Крім того, зі змісту постанови № 212 у справі про адміністративне правопорушення від 08 вересня 2017 року не вбачається на підставі яких даних адміністративною комісією при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради зроблено висновок про вчинення позивачем правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП, оскільки протоколи про адміністративне правопорушення, якими встановлено факт порушення, складено з порушенням норм КУпАП, а відтак, такі не є належним доказом.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведених обставин суд вважає, що відповідачем не надано доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим та прийняте за відсутності належних доказів, тому позов є підставним, а постанова у справі про адміністративне правопорушення №212 від 08 вересня 2017 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 90, 241-246, 250, 286 КАС України, ст.ст. 9, 38, 152, 254, 256, 280, КУпАП, суд,

ухвалив:

позов ОСОБА_2 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 № 212 від 08.09.2017 року.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: (підпис) ОСОБА_5

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз