Справа № 826/8851/17
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8851/17 Суддя (судді) першої інстанції: Клименчук Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Цюпка Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Гром», комунального підприємства «Київтранспарксервіс», Київської міської ради на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 12 лютого 2018 року (дата складання повного тексту не зазначена) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Київської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача комунальне підприємство «Київтранспарксервіс», Департамент земельних ресурсів, товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Гром», товариство з обмеженою відповідальністю «МТР Груп» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Київської міської ради, в якому просив визнати протиправним та скасувати №п/п 56 таблиці №1 до додатка 5 до рішення відповідача від 02 липня 2015 року №667/1531 «Про внесення змін до таблиці №1 до додатка 5 рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року №242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м.Києві та акцизного податку», згідно з яким земельну ділянку на розі вулиць Райдужної та ОСОБА_5 було включено до переліку паркувальних майданчиків, які закріплені за КП «Київтранспарксервіс».

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 12 лютого 2018 року адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано п. №56 таблиці №1 до додатка 5 до рішення Київської міської ради від 02 липня 2015 року №667/1531 «Про внесення змін до таблиці №1 до додатка 5 рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року № 242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві та акцизного податку» згідно з яким, земельну ділянку розташовану на розі вулиць Райдужної та М.Черемшини включено до переліку паркувальних майданчиків, які закріплені за КП «Київтранспарксервіс».

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Київська міська рада, КП «Київтранспарксервіс», ТОВ «Авто Гром» подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю. На думку апелянтів, рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Свої вимоги апелянти обґрунтовують тим, що строк дії договору оренди земельної ділянки від 15 травня 2001 року закінчився 16 липня 2011 року, між позивачем та Київською міською радою не укладено додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки, а тому у позивача відсутнє право користування земельною ділянкою, вона перебуває у власності територіальної громади м.Києва, а тому оскаржуване рішення відповідача не порушує прав та інтересів ФОП ОСОБА_2 Крім того, судом першої інстанції, в порушення вимог ст.264 КАС України (ст.171 КАС України в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) не було зобов'язано відповідача опублікувати оголошення про оскарження рішення Київської міської ради від 02 липня 2015 року №667/1531.

Позивач відзив на апеляційні скарги не подавав, в суді першої інстанції позиція позивача обґрунтовувалась тим, що в установлений законодавством строк він повідомив Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради про намір продовжити договір оренди земельної ділянки на той самий строк (до 16 липня 2021 року), однак в місячний термін відмови продовжити дію договору оренди землі не приймалось і ФОП ОСОБА_2 продовжував користуватись земельною ділянкою і сплачувати за неї орендну плату.

Департамент земельних ресурсів та ТОВ «МТР Груп» відзиви на апеляційні скарги не подавали, жодні письмові пояснення зазначених осіб в матеріалах справи відсутні.

Треті особи про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, у судове засідання не з'явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 15 травня 2001 року між Київською міською радою (орендодавець) та СПД - ФОП ОСОБА_2 (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (а.с.10 т.1) відповідно до якого орендодавець на підставі рішення Київради від 30 листопада 2000 року №90/1067 передає, а орендар приймає у оренду на 10 років земельну ділянку, місце розташування якої на розі вулиць Райдужної та М.Черемшини у Дніпровському районі м.Києві розміром 0,4141 га, з них 0,0114 га в межах червоних ліній для будівництва, обслуговування та експлуатації тимчасової відкритої автомобільної стоянки у межах які перенесені в натуру (на місцевість) і зазначені на плані, що є невід'ємною частиною цього договору (п.1 договору). Договір зареєстровано в реєстрі за №1046, факт державної реєстрації засвідчено 06 липня 2001 року, договір зареєстровано Київським міським управлінням земельних ресурсів, про що зроблено запис від 09 липня 2001 року за №66-6-00018 у книзі записів державної реєстрації договорів.

Рішенням Київської міської ради ІІІ сесії VІІ скликанні від 02 липня 2015 року №667/1531 «Про внесення змін до таблиці №1 до додатка 5 рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року №242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м.Києві та акцизного податку» таблицю №1 до додатка 5 до рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року №242/5629 викладено у новій редакції, зокрема до переліку паркувальних майданчиків, які закріплені за КП «Київтранспарксервіс» пунктом 56 віднесено земельну ділянку на розі вулиць Райдужної та м.Черемшини на кількість паркувальних місць 60, загальною площею 1500,0 м2, в тому числі площа земельної ділянки відведеної для паркування (S) 690,0 м2, в тому числі площа земельної ділянки відведеної для безоплатного паркування (І) 69,0 м2.

Вважаючи пункт 56 переліку паркувальних майданчиків, які закріплені за КП «Київтранспарксервіс» таблиці №1 до додатка 5 до рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року №242/5629 протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що відповідач під час прийняття оскаржуваного рішення діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства, порушив права та законні інтереси позивача, не врахувавши наявність за цією адресою нерухомого майна, належного позивачу на праві приватної власності, на яке не розповсюджується обов'язок щодо сплати збору за місця для паркування транспортних засобів, а тому не може бути включено до переліку об'єктів оподаткування такого збору.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні відносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», який відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 24 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що питання встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до пп.12.4.1 п.12.4 ст.12 ПК України до повноважень сільських, селищних, міських рад щодо податків та зборів належать встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом.

Згідно з пп.10.2.2 п.10.2 ст.10 ПК України до місцевих зборів належать: збір за місця для паркування транспортних засобів та туристичний збір.

Рішенням Київської міської ради від 26 червня 2007 року №930/1591 «Про вдосконалення паркування автотранспорту в м.Києві» КП «Київтранспарксервіс» визначено єдиним оператором з паркування транспортних засобів в м.Києві.

Відповідно до рішення Київської міської ради від 25 грудня 2008 року №1051/1051 «Про правила благоустрою м.Києва» експлуатація паркувальних майданчиків здійснюється лише оператором або контрагентами, які уклали з оператором відповідні договори.

Рішенням Київської міської ради від 23 червня 2011 року №242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві» затверджено Положення про збір за місця для паркування транспортних засобів у м.Києві (додаток 5 до рішення), відповідно до п.1.1 якого платниками збору є юридичні особи, їх філії (відділення, представництва), фізичні особи - підприємці, які згідно з рішенням Київської міської ради організовують та провадять діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для платного паркування та спеціально відведених автостоянках.

Таблицею №1 додатку 5 до рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року №242/5629 визначено Перелік паркувальних майданчиків, які закріплені за комунальним підприємством «Київтранспарксервіс», до якого згідно з рішенням Київської міської ради від 02 липня 2015 року №667/1531 включено паркувальний майданчик, що перебуває на земельній ділянці, яка знаходиться на розі вулиць Райдужної та м.Черемшини. Тобто на земельній ділянці, яка була передана в оренду позивачу на підставі договору оренди земельної ділянки від 15 травня 2001 року.

Апелянти зазначають, що оскільки договір оренди земельної ділянки від 15 травня 2001 року укладений між Київською міською радою та позивачем припинений у зв'язку з закінченням терміну його дії та вказаний договір поновлено не було, тому приймаючи оскаржуване рішення відповідачем не було порушено прав та інтересів позивача.

З матеріалів справи вбачається, що за умовами договору оренди земельної ділянки від 15 травня 2001 року орендодавець зобов'язаний не вчиняти дії, які перешкоджали б орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою (п.6 договору). Орендар має право, зокрема, переважного придбання у власність земельної ділянки, а також за рівних інших умов на поновлення договору оренди після закінчення строку дії договору (п.7.1 договору). Орендар зобов'язаний, зокрема, повернути земельну ділянку орендодавцю у стані, придатному для її подальшого використання після припинення або розірвання цього договору (п.7.2 договору). Згідно з п.8 наведеного договору «Умови повернення земельної ділянки» повернення земельної ділянки орендодавцю здійснюється в порядку, встановленому законодавством України; після припинення дії договору оренди орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав її у оренду. Сторони також мають інші права та несуть обов'язки, визначені законодавством України (п.9 договору). Відповідно до п.13 вказаного договору дія цього договору припиняється у випадках, зокрема, закінчення терміну, на який укладено цей договір.

Порядок поновлення договору оренди землі визначено ст.33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 15 травня 2001 року), відповідно до якої по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що у випадку повідомлення орендодавця не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди та укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, однак, за наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. В подальшому, укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із, в даному випадку, уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

В судовому засіданні представник позивача зазначила, що у передбачений законодавством строк, а саме за два місяці до закінчення строку договору оренди земельної ділянки, позивачем було повідомлено Київську міську раду про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, представник відповідача підтвердив зазначену обставину щодо дотримання позивачем встановленого строку, а тому даний факт не підлягає доказуванню відповідно до ч.1 ст.78 КАС України, згідно з якою обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

В той же час, жодних доказів, які б підтверджували отримання позивачем у місячний термін листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі матеріали справи не містять, а відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, всупереч ч.2 ст.77 КАС України, відповідних доказів надано не було.

Відповідно до розпорядження Дніпровської районної у м.Києві державної адміністрації від 30 січня 2002 року №46 «Про надання поштових адрес» розглянувши клопотання, зокрема приватного підприємця ОСОБА_2 дано згоду на присвоєння поштової адреси автостоянці приватного підприємця ОСОБА_2, яка знаходиться на розі АДРЕСА_1

З матеріалів справи вбачається, що позивач продовжував користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди та виконував свої зобов'язання зі сплати орендної плати за землю, що підтверджується наявними в матеріалах справи листами ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м.Києві від 30 червня 2017 року №4796/г/26-53-12-01-11 (а.с.19 т.1) та від 01 грудня 2017 року №8995/10/26-53-12-10 (а.с.185 т.1), згідно з якими позивач обліковується у ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м.Києві, як платник орендної плати за землю, зокрема, земельної ділянки місцем розташування: АДРЕСА_1 кадастровий НОМЕР_1, площею 0,4141 га, станом на 30 червня 2017 року та 01 грудня 2017 року позивачем податкові декларації з плати за землю подано, податкові зобов'язання визначено та сплачено з урахуванням вимог діючого законодавства, заборгованість зі сплати за землю відсутня.

Відповідно до листа Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 15 жовтня 2015 року №6 позивача було повідомлено, що в департаменті розглядається питання поновлення ФОП ОСОБА_2 договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1

Листом Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 25 листопада 2015 року №3 (а.с.13 т.1) позивача повідомлено, що в департаменті опрацьовується питання щодо поновлення та внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 06 липня 2001 року №66-6-00018, укладеного між Київською міською радою та СПД - ФОП ОСОБА_2, за результатами розгляду наданих матеріалів, департамент не заперечує проти поновлення дії договору оренди земельної ділянки, за умови відсутності заперечень Київської міської ради, збереження цілісності усіх межових знаків, виконання обов'язків землекористувача та інших умов договору, вирішення майнових питань та внесення змін до нього.

В апеляційних скаргах зазначено, що позивачем не було укладено додаткову угоду до договору оренди землі про його поновлення, яка в обов'язковому порядку мала бути укладена сторонами у місячний строк та позивачем не оскаржувалось у судовому порядку зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі.

Колегія суддів зазначає, що не укладання обов'язкової угоди до договору оренди землі про його поновлення в місячний термін жодним чином не нівелює пряму імперативну норму законодавства викладену у абз.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» якою передбачено, що у разі продовження користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

В той же час, згідно з рішенням третейського судді при асоціації «Інфо-Лідер» від 16 червня 2008 року у справі №09062008/06 (а.с.36 т.1) задоволено у повному обсязі позов СПД-ФО ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання договору оренди та визнання права власності, розірвано договір оренди нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 укладеного 01 квітня 2007 року між СПД-ФО ОСОБА_2 та гр.ОСОБА_4, визнано за СПД-ФО ОСОБА_2 право власності на переобладнані об'єкти загальною площею 909,80 м.кв., а також на побудовані некапітальні споруди загальною площею 887,0 м.кв. за адресою АДРЕСА_1 згідно технічного паспорту.

На підставі вказаного рішення Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна видано реєстраційне посвідчення №022820 від 13 лютого 2009 року (а.с.40) на об'єкт нерухомого майна загальною площею 909,8 кв.м. розташований в м.Києві по вул.Райдужна, 60 зареєстрований за СПД-ФО ОСОБА_2

Листом Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 11 лютого 2015 року №ЛПВ-4722 (а.с.109 т.1) позивачу, як власнику нерухомого майна, яке розташоване на земельній ділянці комунальної власності територіальної громади м.Києва (кадастровий НОМЕР_1, вул.Райдужна, 60, Дніпровський район) запропоновано почати процедуру купівлі зазначеної земельної ділянки, шляхом подачі відповідного клопотання до Київської міської ради.

В той же час, на підставі оскаржуваного рішення відповідача, 17 вересня 2015 року КП «Київтранспарксервіс» уклало з ТОВ «МТР Груп» договір №ДНП-2015-09/09 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування (а.с.167 т.1) яким КП «Київтранспарксервіс» надано за плату ТОВ «МТР Груп» право на організацію та експлуатацію 54 місць для платного паркування транспортних засобів, а також 6 спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою м.Київ, Дніпровський район, ріг вул.Райдужної та М.Черемшини, в межах ІІІ територіальної зони паркування м.Києва, а також здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами за паркування їхнього автотранспорту.

Після розірвання 07 грудня 2017 року наведеного договору згідно з додатковою угодою №2 (а.с.176 т.1), 08 грудня 2017 року КП «Київтранспарксервіс» уклало з ТОВ «Авто Гром» договір №днп-2017-12/67 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування (а.с.179 т.1), за умовами якого ТОВ «Авто Гром» надано за плату право на організацію та експлуатацію 54 місць для платного паркування транспортних засобів, а також 6 спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою м.Київ, Дніпровський район, ріг вул.Райдужної та М.Черемшини, в межах ІІІ територіальної зони паркування м.Києва, а також здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами за паркування їхнього автотранспорту.

Таким чином, рішення Київської міської ради від 02 липня 2015 року №667/1531 «Про внесення змін до таблиці №1 до додатка 5 рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року №242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м.Києві та акцизного податку» в частині включення земельної ділянки на розі вул.Райдужної та М.Черемшини до переліку паркувальних майданчиків, які закріплені за КП «Київтранспарксервіс», мало наслідком укладання КП «Київтранспарксервіс» договорів про передачу в експлуатацію місць паркування, розташованих на земельній ділянці, якою користувався позивач після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 15 травня 2001 року, який відповідно до норм абз.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» був поновлений, та на вказаній земельній ділянці розташоване нерухоме майно позивача, належне йому на праві приватної власності, яке зареєстроване у встановленому законодавством порядку, що підтверджується реєстраційним посвідченням Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна №022820 від 13 лютого 2009 року.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 15 травня 2001 року відповідач, як розпорядник земель комунальної власності, не звертався щодо вилучення земельної ділянки за адресою м.Київ, Дніпровський район, вул.Райдужна, 60, кадастровий НОМЕР_1 із незаконного (у разі припинення дії договору оренди земельної ділянки) володіння (користування) позивача. Фактично, на момент прийняття Київською міською радою оскаржуваного рішення зазначена земельна ділянка перебувала у розпорядженні позивача, який користувався нею та належно виконував обов'язки за договором оренди земельної ділянки від 15 травня 2001 року. Передача оскаржуваним рішенням відповідача паркувального майданчика, розташованого за адресою м.Київ, Дніпровський район, на розі вул.Райдужної та М.Черемшини до КП «Київтранспарксервіс» шляхом закріплення їх за цим підприємством прямо впливають на можливість ВОП ОСОБА_2 користуватись наведеною земельною ділянкою, включно із належним йому на праві власності нерухомим майном, оскільки паркувальний майданчик є об'єктом, який прив'язаний до земельної ділянки.

Частинами 1, 2 ст.2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку щодо наявності правових підстав для визнання протиправним та скасування п.56 таблиці №1 до додатка 5 до рішення відповідача від 02 липня 2015 року №667/1531 «Про внесення змін до таблиці №1 до додатка 5 рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року №242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м.Києві та акцизного податку», оскільки включення земельної ділянки на розі вул.Райдужної та М.Черемшини до переліку паркувальних майданчиків, які закріплені за КП «Київтранспарксервіс» відбулось необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мали значення для цього, незважаючи на передбачене законодавством переважне право позивача на поновлення дії договору користування земельною ділянкою від 15 травня 2001 року укладеного між ним та Київською міською радою, не враховуючи розташування на вказаній земельній ділянці нерухомого майна, що належить на праві приватної власності позивачу без дотримання принципу розсудливості, а тому рішення відповідача в цій частині не відповідає вимогам ч.2 ст.2 КАС України, є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, відповідно до наданого до суду апеляційної інстанції протоколу засідання комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування від 10 квітня 2018 року вирішено відхилити висновок постійної комісії Київської міської ради з питань транспорту, зв'язку та реклами, викладений в протоколі №3/50 засідання цієї комісії від 28 лютого 2018 року (витяг №08/289-87 від 19 березня 2018 року) та поновити ОСОБА_2 на 10 років договір оренди земельної ділянки від 06 липня 2001 року №66-6-00018 площею 0,4141 га для будівництва, обслуговування та експлуатації тимчасової відкритої автомобільної стоянки на розі вул.Райдужної та М.Черемшини у Дніпровському районі м.Києва та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) підготувати додаткову угоду щодо поновлення вказаного договору на 10 років та привести умови договору у відповідність до законодавства, що також свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

В той же час, колегія суддів відхиляє посилання апелянтів на порушення судом першої інстанції вимог ст.264 КАС України (ст.171 КАС України в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) в частині не зобов'язання відповідача опублікувати оголошення про оскарження рішення Київської міської ради від 02 липня 2015 року №667/1531, оскільки відповідно до ч.2 ст.317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

У даному випадку порушення судом норм процесуального права шляхом не зобов'язання відповідача опублікувати оголошення про оскарження рішення Київської міської ради від 02 липня 2015 року №667/1531, не призвело до неправильного вирішення справи, а тому не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Гром», комунального підприємства «Київтранспарксервіс», Київської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 12 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 11 червня 2018 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма