Справа № 635/7662/17
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2018-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 р. м. ХарківСправа № 635/7662/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Подобайло З.Г.

суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора 1-го батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 14.03.2018, суддя Панас Н.Л., с. Покотилівка, повний текст складено 14.03.18 по справі № 635/7662/17

за позовом ОСОБА_2

до Інспектора 1-го батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом , в якому просить суд визнати неправомірними дії поліцейського роти 2 батальйону 1 УПП у м. Борисполі лейтенанта поліції ОСОБА_1 при складанні постанови серія ЕАА № 235974 від 14.12.2017 року відносно ОСОБА_2, постанову по справі про адміністративне правопорушення, винесену поліцейським роти 2 батальйону 1 УПП у м. Борисполі лейтенентом поліції ОСОБА_1 серія ЕАА № 235974 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 тт.121 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу 340 грн. скасувати та справу закрити.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 14.03.2018р. позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано дії інспектора 1-го батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 щодо складання 14 грудня 2017 року постанови серії ЕАА №235974 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.121 ч.1 КпАП України неправомірними. Постанову серії ЕАА №235974 від 14 грудня 2017 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.1 КпАП України скасовано. В задоволенні позову в частині закриття провадження по справі відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп.

Інспектор 1-го батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції , не погоджуюсь з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, вважає , що постанова є незаконною та необґрунтованою, такою, що винесена при неповному зясуванні та недоведеності обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права. Вказує , що технічний стан транспортного засобу позивача та його обладнання не відповідає вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правилам технічної експлуатації, інструкціям підприємств-виробників та іншій нормативно-технічній документації. Інспектор Гордієнко М.О., розглядаючи вказану адміністративну справу та при винесенні постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Просить скасувати постанову Харківського районного суду Харківської області від 14.03.2018 , ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно постанови інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Борисполі Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_1, 14.12.2017 о 02 год. 00 хв. водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Mersedes-Benz Atego 815, н.з. АХ 0994 СК, м. Березань, автодорога Київ - Харків, 76-км, у якого була тріщина лобового скла в зоні роботи склоочисників, чим порушив вимоги п. 31.4.7 правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР) та скоїв адміністративне правопорушення, за яке частиною першою статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність та притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу в розмірі 340,0 грн.

Задовольняючи позовні вимоги частково , суд першої інстанції виходив з того , що порушення у вигляді тріщини лобового скла в зоні роботи склоочисників, не передбачано ані Правилами дорожнього руху України, ані статтею 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Крім того, вказує , що постанова про притягнення ОСОБА_2 не відповідає вимогам, які висунуті для постанови в Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року №1376. Також, відповідачем не надано належних та допустимих доказів в частині того, що ним дотримані усі вимоги діючого законодавства при винесенні постанови щодо отримання від правопорушника пояснень, надання йому правової допомоги тощо.

Відмовляючи в задоволенні позову щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції виходив з того , що статтею 284 КпАП України передбачено, що постанова про закриття справи приймається за наявності обставин, передбачених ст.247 цього Кодексу. Однак, дані дії повинні здійснюватися судом, як органом загальної юрисдикції, а не як адміністративним судом, в ході провадження по справі за адміністративним позовом.

Відповідно до ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Постанова суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову не оскаржується.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позову , виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, ДСТУ 3649: 2010 Національний стандарт України «Колісні транспортні засоби», «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання», затверджені наказом Держспоживстандарту України від 28.12.2010 року № 630.

Відповідно до ст. 1 ДСТУ 3649 : 2010 цей стандарт поширюють на колісні транспортні засоби (надалі - КТЗ), в тому числі і на КТЗ категорії М, до яких відносяться самохідні КТЗ (автомобілі або автомобільні транспортні засоби), що мають не менше ніж чотири колеса і призначені для перевезення пасажирів (легкові автомобілі, мікроавтобуси, автобуси, тролейбуси).

Однак, зазначений стандарт застосовують виключно при технічному огляді колісного транспортного засобу для здійснення контролю технічного стану КТЗ на відповідність вимогам ДСТУ 3649 під час проведення державного технічного огляду колісного транспортного засобу.

Нормами статті 35 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-ХІІ від 30.06.1993 року передбачено проведення обовязкового технічного контролю транспортних засобів.

Порядок проведення обовязкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Обовязковий технічний контроль транспортних засобів здійснюють субєкти проведення обовязкового технічного контролю, які мають на правах власності або користування обладнання, що дає змогу перевіряти технічний стан транспортних засобів на відповідність вимогам безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища.

В той же час, в частині другій статті 35 цього Закону визначено, що легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років не підлягають обовязковому технічному контролю.

Відповідно до положень цієї статті обов'язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

На кожний транспортний засіб, що пройшов обов'язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб'єкт проведення обов'язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов'язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Технічний опис та зразок протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу затверджує Кабінет Міністрів України.

В положеннях статті 37 Закону України «Про дорожній рух» визначенні підстави для заборони експлуатації транспортних засобів.

Як вбачається з оскаржуваної постанови серії ЕАА № 235974 дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме порушення водієм правил керування транспортним засобом.

Так , згідно ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення, порушення водієм правил керування транспортним засобом полягає в керуванні водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Перелік технічних несправностей, при яких забороняється експлуатація транспортного засобу наведений у розділі 31 Правил дорожнього руху України, а саме «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання».

Однак, в цьому переліку відсутня така несправність, як тріщина на лобовому склі, тобто Правилами дорожнього руху не забороняється експлуатувати транспортний засіб в цьому випадку.

Із системного аналізу діючого законодавства України про адміністративні правопорушення вбачається, що саме порушення Правил дорожнього руху України, а не стандартів ДСТУ є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідачем не надано доказів того, що наявність тріщини в районі роботи склоочисників не відповідає вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, а також, що саме з вказаною технічною несправністю відповідно до встановлених правил забороняється експлуатація транспортного засобу.

Крім того, в оскарженій постанові конкретно не зазначено, яким саме вимогам ДСТУ 3649 не відповідає технічний стан автомобіля під керуванням позивача.

Таким чином, наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників КТЗ, яким керував позивач, п.п.31.4 ПДР не забороняє його експлуатацію, що в свою чергу, виходячи з диспозиції ч. 1 ст. 121 КУпАП, виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за цією нормою КУпАП.

Відповідно до ст. 40 Закону України ``Про національну поліцію`` поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, мотивувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: - попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п.1 ст.247 КпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували факт правопорушення .

Таким чином, суть адміністративного правопорушення, зазначена в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 235974 не відповідає об'єктивній стороні правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "ОСОБА_3 де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини та приписи чинного законодавства, висновки суду першої інстанції про задоволення позову в частині скасування постанови ЕАА № 235974 від 14.12.2017 р. про застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП є правомірними, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанцій, а тому підстави для її задоволення відсутні.

При цьому, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн., виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Верховний Суд України у постановах від 13 грудня 2016 року у справі № 21-1410а16 та від 31 січня 2017 року у справі № 298/1232/15-а висловив правовий висновок щодо застосування положень законодавства, які регулюють відносини, пов'язані зі сплатою судового збору у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Зокрема, Верховний Суд України зазначив, що у справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288, КУпАП, статей 2-4 Закону України "Про судовий збір" позивач звільняється від сплати судового збору. КУпАП дає вичерпний перелік осіб, які можуть мати статус позивача у справах про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення і на цій підставі не повинні сплачувати судовий збір при зверненні до суду першої інстанції.

У випадку незгоди із судовим рішенням, прийнятим за наслідками розгляду справи цієї категорії, позивач вправі оскаржити його в апеляційному порядку. Однаковою мірою це стосується й відповідача у спірних правовідносинах, оскільки він як рівноправна сторона в адміністративній справі також має право на апеляційне/касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 4 ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем по даній справі судових витрат не понесено.

За таких обставин, стягнення судового збору з Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції судом першої інстанції є помилковим.

Таким чином, що суд першої інстанції помилково стягнув з відповідача судовий збір, оскільки у справах про оскарження постанови про адміністративне правопорушення від сплати судового збору звільнені як позивач так і відповідач.

У відповідності із ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене постанова суду в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн.80 коп. підлягає скасуванню, в іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін відповідно до вимог ст. 316 КАС України.

Керуючись ст. 243, 250, 272, 286, 310, 315, 321,323,325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора 1-го батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 14.03.2018 по справі № 635/7662/17 скасувати в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн.80 коп.

В іншій частині постанову Харківського районного суду Харківської області від 14.03.2018р. по справі № 635/7662/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_5