Справа № 826/7669/17
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року м. Київ №826/7669/17

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Губської О.А.,

Троян Н.М.,

за участю

секретаря судового засідання Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року (прийняте в порядку письмового провадження, головуючий суддя Смолій І.В.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправним і скасування наказу та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, третя особа ОСОБА_2 в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 23.05.2017 року, яким було скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 34538045 від 30.03.2017 p., прийняте приватним нотаріусом КМНО Щелковим Д.М. (про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4), та відповідно на підставі якого було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності про скасування запису про державну реєстрацію права власності № 19724086;

- зобов'язати Міністерство юстиції України внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності запис про скасування запису про скасування запису про державну реєстрацію права власності №19724086.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_4 задоволено, визнано протиправним та скасовано каказ Міністерства юстиції України від 23.05.2017 року за №1698/5, зобов'язано Міністерство юстиції України внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності запис про скасування запису про скасування запису про державну реєстрацію права власності №19724086.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представником третьої особи - ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та Міністерством юстиції України подано апеляційні скарги з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в яких такі просять скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року у справі №826/7669/17 та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Від позивача відзиви на апеляційні скарги на надходили.

16.05.2018 до Київського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання (вх. №16151) від представника позивача, у якому такий просив справу розглядати у його присутності.

06.06.2018 до Київського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання (вх. №18705) від представника позивача, у якому такий просив справу розглядати за відсутності позивача та його представника.

Присутні у судовому засіданні представники третьої особи та відповідача апеляційні скарги відповідні апеляційні скарги підтримали на тих самих доводах, зазначених в них.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та апеляційні скарги відповідача та третьої особи, заслухавши суддю - доповідача та присутніх учасників провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 08 вересня 2006 року між ОСОБА_2 та акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» було укладено Кредитний договір №014/3847/74/44929, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав у платне та строкове користування грошові кошти в розмірі 69720,00 доларів США.

В порядку забезпечення виконання зобов'язань за цим Кредитним договором, 08.09.2006 року між ОСОБА_2 та акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» було укладено Договір іпотеки квартири, який було посвідчено нотаріусом КМНО Шевчук З.М., зареєстрований в реєстрі за №2279-з, та відповідно до якого Іпотекодавець (ОСОБА_2) передав Іпотекодержателю (банку) в іпотеку майнові права на квартиру №039, що знаходиться на 9 поверсі, кількістю кімнат 2, загальною площею 69,41 метрів квадратних, яка будується за адресою м. Київ, Дарницький район, вулиця Завальна, 8а, корпус 7-а (надалі - квартира АДРЕСА_1).

27.01.2017 між публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» було укладено Договір відступлення права вимоги по Кредитному договору №014/3847/74/44929 від 08.09.2006, відповідно до якого до ПАТ «Вектор Банк» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_2 боргу в сумі 28551,30 доларів США (тіло кредиту та відсотки) та пені в сумі 534072,98 грн.

Також 27.01.2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» було укладено Договір відступлення права вимоги за Договором іпотеки (який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Гембарською СІ., реєстраційний номер - 19), відповідно до якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» передав ПАТ «Вектор Банк» своє право вимоги Іпотекодержателя за Договором іпотеки майнових прав від 08.09.2006 на квартиру АДРЕСА_1.

27.01.2017 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» було укладено Договір про відступлення права вимоги за Кредитним договором №014/3847/74/44929 від 08.09.2006, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_2

Також 27.01.2017 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» було укладено Договір відступлення права вимоги за Договором іпотеки (який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Гсмбарською С.1., реєстраційний номер - 21), відповідно до якого ПАТ «Вектор Банк» передав ТОВ «ФК "Гровінг Стейт» своє право вимоги Іпотекодержателя за Договором іпотеки майнових прав від 08.09.2006 р. на квартиру АДРЕСА_1.

27.01.2017 р. року між ТОВ «ФК "Гровінг Стейт» та ОСОБА_4 було укладено Договір про відступлення права вимоги по Кредитному договору № 014/3847/74/44929 від 08.09.2006 року, відповідно до якого ОСОБА_4 перейшло вказане вище право вимоги.

01.02.2017 року між ТОВ «ФК "Гровінг Стейт» та ОСОБА_4, було укладено Договір відступлення права вимоги за Договором іпотеки (який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Гембарською СІ., реєстраційний номер - 32), відповідно до якого ТОВ «ФК «Гровінг Стейт» передав позивачу своє право вимоги Іпотекодержателя за Договором іпотеки майнових прав від 08.09.2006 р. на предмет іпотеки.

Таким чином, ОСОБА_4, став кредитором та іпотекодержателем щодо боржника та іпотекодавця ОСОБА_2

Разом з тим, 13.05.2014 ОСОБА_2 було оформлене право власності на предмет іпотеки в Державному реєстрі нерухомого майна.

У відповідності до ст.ст. 35, 36, 37 ЗУ «Про іпотеку» позивачем було направлено ОСОБА_2 через приватного нотаріуса письмову вимогу щодо сплати боргу, у разі невиконання якої право власності на предмет іпотеки підлягало переходу до позивача.

Оскільки боржник не виконав грошове зобов'язання, до позивача згідно з п.п. 4.5.3. п. 4.5. Договору іпотеки та ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» перейшло право власності на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1.

27.03.2017 ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса Щелкова Д.М. з заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 (заява зареєстрованою за №21591205).

29.03.2017 ОСОБА_2 подав до приватного нотаріуса Каплуна Ю.В. заяву про заборону вчинення реєстраційних дій в порядку ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», щодо належного йому майна, а саме: квартири АДРЕСА_1. Заява зареєстрована 29.03.2017 за №21620991.

30.03.2017 за ОСОБА_4 було здійснено реєстрацію права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1, яка була здійснена на підставі запису про державну реєстрацію права власності №19724086 та рішення державного реєстратора (приватного нотаріуса КМНО Щелкова Д.М.) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.03.2017 року № 34538045.

31.03.2017 ОСОБА_2 було подано до Міністерства юстиції України скаргу з вимогами прийняти рішення про невідповідність законодавству у сфері державної реєстрації реєстраційної дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гембарської С.І. у вигляді реєстрації права вимоги ОСОБА_4 за договором іпотеки з реєстровим номером 2279з від 08.09.2006 на підставі договору відступлення права вимоги №32, укладеного 01.02.2017 з ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» (індексний номер рішення 33661746) та скасувати зазначену реєстраційну дію; прийняти рішення про невідповідність законодавству у сфері державної реєстрації реєстраційної дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д.С. у вигляді реєстрації права власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1, що була здійснена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень виданого 30.03.2017 приватним нотаріусом Щелковим Д.М. (індексний номер рішення 34538045) та скасувати зазначену реєстраційну дію.

Наказом Міністерства юстиції України від 23.05.2017 №1698/5 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень скаргу ОСОБА_2 від 31.03.2017 було задоволено частково, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 34538045 від 30.03.2017, прийняте приватним нотаріусом КМНО Щелковим Д.М. (про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4), та відповідно було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності про скасування запису про державну реєстрацію права власності № 19724086, відновлено право власності ОСОБА_2

Вважаючи такий наказ протиправним, ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки в Дарницькому районному суді м. Києва розглядалася (на момент винесення оскаржуваного наказу) і продовжує розглядатися справа №753/6100/17 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Вектор Банк», ТОВ «ФК «Гровінг Стейт», ОСОБА_4, треті особи - приватний нотаріус КМНО Гембарська С.І., Щелков Д.М. про визнання недійсними правочинів кредитного договору, іпотечного договору, договорів про відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договорами, зважаючи на частину 8 статті 37 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якої Міністерство юстиції України мало відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 зважаючи на наявність судового спору на час виникнення спірних правовідносин щодо вказаного майна, що виключає компетенцію Міністерства юстиції України стосовно розгляду таких скарг, відтак, оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулює Закон України № 1952-IV від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV).

Згідно статті 37 Закону № 1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а такожколи щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Частиною п'ятою вказаної статті передбачено, що скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити:

1) повне найменування (ім'я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім'я) представника скаржника, якщо скарга подається представником;

2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується;

3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника;

4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб'єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Мін'юсту визначається Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128.

Порядок визначає процедуру розгляду відповідно до Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації, територіального органу Мін'юсту, що здійснюється Мін'юстом та його територіальними органами.

Пунктом 2 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації визначено, що для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення та склад яких затверджуються Мін'юстом або відповідним територіальним органом.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено, що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов'язкові відомості та документи, що долучаються до скарги, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та/або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.

Як визначено в пункті 5 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення:

1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб'єкта розгляду скарги (належний суб'єкт розгляду скарги);

2) чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги;

3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб'єкта розгляду скарги.

Водночас, в пункті 8 даного Порядку зазначено, що під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об'єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб'єкта оскарження, і вирішує:

1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб'єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб'єкта оскарження;

2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб'єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб'єктом оскарження на законних підставах;

3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора);

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Разом з тим, частиною 2 статті 37 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що, Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Тобто, при наявності скарги на рішення державного реєстратора, при реєстрації права власності на нерухоме майно, яке набуде на підставі рішення суду, а також коли щодо даного нерухомого майна наявний судовий спір, це виключає компетенцію Міністерства юстиції України, щодо розгляду таких скарг.

Згідно положень частини шостої статті 37 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також пункту 12 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, за результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Відповідно до частини 8 статті 37 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо:

1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п'ятою цієї статті;

2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується;

3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін;

4) наявна інформація про судове провадження у зв'язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав;

5) є рішення цього органу з того самого питання;

6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника;

7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень;

8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги;

9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу;

10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

У даній справі оскаржується наказ Міністерства юстиції України від 23.05.2017 №1698/5 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким було скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 34538045 від 30.03.2017, прийняте приватним нотаріусом КМНО Щелковим Д.М. (про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4)

Право власності на нерухоме майно ОСОБА_4 набув на підставі кредитного договору, договору іпотеки та Закону України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року N 898-IV, статтею 37 якого установлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

У справі, що розглядається, спірні правовідносини пов'язані із невиконанням, на думку позивача, умов кредитного договору та цивільно-правової угоди - договору іпотеки ОСОБА_2, внаслідок чого позивач (ОСОБА_4) набув прав на об'єкт нерухомого майна - квартиру.

Вважаючи реєстраційні дії приватних нотаріусів Київського міського нотаріального округу Гембарської С.І. у вигляді реєстрації відступлення права вимоги за договором іпотеки (рішення №33661746) та Щелкова Д.С. у вигляді реєстрації права власності (рішення №34538045) такими, що не несуть відповідність законодавству у сфері державної реєстрації, оскільки Гембарська С.І. умисно ігноруючи положення ст. 1054 ЦК України посвідчила договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт» на користь ФО ОСОБА_4 та відповідно змінила іпотекодержателя, на підставі чого ОСОБА_2 було подано до приватного нотаріуса Каплуна Ю.В. заяву про заборону вчинення реєстраційних дій щодо об'єкта нерухомого майна, а Щелков Д.М., таким чином, ігноруючи вказану заборону на проведення реєстраційних дій, здійснив державну реєстрацію права власності на відповідну квартиру (рішення від 30.03.2017 №34538045), згідно з яким було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, ОСОБА_2 звернувся з відповідною скаргою до Міністерства юстиції України.

Відтак, вказуючи на правомірність винесення Міністерством юстиції України наказу від 23.05.2017 №1698/5, третя особа, серед іншого, вказує про відсутність правових підстав для передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, що також було викладено і в скарзі, яка подавалася ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в Дарницькому районному суді м. Києва розглядається справа №753/6100/17 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Вектор Банк», ТОВ «ФК «Гровінг Стейт», ОСОБА_4, треті особи - приватний нотаріус КМНО Гембарська С.І., Щелков Д.М. про визнання недійсними правочинів кредитного договору, іпотечного договору, договорів про відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договорами, провадження у якій було відкрито 06 квітня 2017 року.

Суттю даного спору є вирішення питання правомірності переходу права власності на нерухоме майно від третьої особи до позивача, визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів що вказує на наявність спору про право.

Відтак, зважаючи на наявність судового спору на час виникнення спірних правовідносин щодо вказаного майна, що унеможливлює розгляд скарги відповідно до пункту 1 частини 2 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та виключає компетенцію Міністерства юстиції України стосовно розгляду таких скарг, колегія суддів приходить до висновку про протиправність оскаржуваного наказу.

Разом з тим, в апеляційних скаргах відповідач та третя особа вказують, що суд першої інстанції помилково послався на п. 4 ч.8 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», (наявна інформація про судове провадження у зв'язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав) як підставу для обов'язку відхилення Міністерством юстиції України скарги, оскільки предметом розгляду скарги ОСОБА_2 були реєстраційні дії державних реєстраторів, тоді як предметом спору у судовому провадженні у справі №753/6100/17 за участю ОСОБА_2, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Вектор Банк», ТОВ «ФК «Гровінг Стейт», ОСОБА_4, приватного нотаріуса КМНО Гембарської С.І., Щелкова Д.М. є визнання недійсними правочинів кредитного договору, іпотечного договору, договорів про відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договорами.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає такі доводи відповідача та третьої особи безпідставними, оскільки суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не посилався на п. 4 ч. 8 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а вказав, що «наявність судового спору на час виникнення спірних правовідносин щодо вказаного майна виключає компетенцію Міністерства юстиції України стосовно розгляду таких скарг».

Також, Міністерство юстиції України в апеляційній скарзі вказує, що під час розгляду скарги ОСОБА_2 від 31.03.2017 були використані відомості, зазначені безпосередньо скаржником у скарзі (так, скаржником додатково додано довідку про відсутність судового спору, якою повідомлялося, що скаржником не подавалися позовні заяви до суду з вимогою про визнання незаконними та скасування реєстраційних дій вчиненими нотаріусами щодо квартири АДРЕСА_1).

Однак, такі доводи суд апеляційної інстанції не може взяти до уваги, оскільки Міністерство юстиції України при розгляді такої скарги мало перевірити не тільки наявність/відсутність судового провадження у зв'язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав (в даному випадку, оскарження реєстраційних дій приватних нотаріусів), а і з'ясувати чи наявний/відсутній судовий спір щодо нерухомого майна, а оскільки провадження у такій справі (№753/6100/17) було відкрито 06 квітня 2017 року, а спірний наказ Міністерством юстиції України прийнято 23 травня 2017 року, то відповідач мав можливість перевірити та встановити наявність даного спору.

Інші доводи, зазначені в апеляційній скарзі представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та апеляційній скарзі Міністерства юстиції України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи та відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки такі стосуються правомірності реєстраційних дій приватних нотаріусів, а не дотримання процедури прийняття оскаржуваного наказу Міністерством юстиції України.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який відповідачем в даному випадку не виконаний.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 06 червня 2018 року.

Головуючий суддя В.Ю.Ключкович

Судді О.А. Губська

Н.М. Троян