Справа № 823/275/17
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 червня 2018 року

Київ

справа №823/275/17

адміністративне провадження №К/9901/34260/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білоуса О.В.,

суддів - Желтобрюх І.Л., Стрелець Т.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Смілянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року (головуючий суддя - Каліновська А.В.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2017 року (головуючий суддя Собків Я.М., судді - Вівдиченко Т.Р., Лічевецький І.О.) у справі за адміністративним позовом Смілянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року Смілянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області (далі - ОУПФ Черкаської області) звернулося до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (далі - УДВС ГТУЮ у Черкаській області), третя особа: головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В. (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ у Черкаській області), в якому просило: визнати неправомірними дії головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Черкаській області Вельган О.В. про стягнення виконавчого збору в розмірі 12800 грн; скасувати пункт 3 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 53270730 від 25 січня 2017 року про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 12800 грн.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2017 року, адміністративний позов повернуто позивачу на підставі пункту 6 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній до 15 грудня 2017 року; далі - КАС України).

Не погодившись з ухваленими у справі судовими рішеннями, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм процесуального права, просив рішення судів попередніх інстанцій скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Зокрема, скаржник посилається на те, що частиною другою статті 74 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VІІІ) визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Частиною першою статті 181 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позивач вказує, що даний спір виник не з приводу прийняття державним виконавцем рішення щодо виконання рішення суду у справах передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 18 КАС України, а з приводу прийняття відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з боржника виконавчого збору, що є окремим виконавчим документом, а тому адміністративний позов має бути подано до Черкаського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

Справу згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 5 березня 2018 року передано для розгляду касаційної скарги колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Білоуса О.В. (суддя-доповідач), Желтобрюх І.Л., Стрелець Т.Г.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги.

Згідно частин першої та другої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини першої статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Пунктом 4 частини першої статті 18 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з частиною шостою статті 181 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Частиною першою статті 74 Закону №1404-VIII встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, позивач оскаржує, зокрема, пункт 3 постанови головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Черкаській області про відкриття виконавчого провадження ВП 53270730 від 25 січня 2017 року в частині стягнення виконавчого збору у розмірі 12800 грн, що прийнята на підставі виконавчого листа, виданого 11 січня 2017 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області у справі №703/3694/16-а.

Пунктом 6 частини третьої статті 108 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Таким чином, повертаючи адміністративний позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходив з того, що оскільки оскаржувана постанова прийнята державним виконавцем під час примусового виконання рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області у справі №703/3694/16-а, то позивачу необхідно звернутися з даним позовом до суду, який видав виконавчий лист, а саме до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала Черкаського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2017 року ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, судами не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Усі доводи та їх обґрунтування викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, тому підстави для скасування ухвалених судових рішень та задоволення касаційної скарги відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Смілянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді І.Л.Желтобрюх

Т.Г.Стрелець