Справа № 752/274/18
Суддя: Шкірай М. І.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/274/18
Провадження № 2-а/752/241/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.05.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Кравченко В.А.

у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 1 батальйону № 3 полку № 013 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Зайця М.В. про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд -

Встановив

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив:

-скасувати постанову серії АР № 484903 від 25.12.2017 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором Заяць М.В. за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

-провадження по адміністративній справі у відношенні нього в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

В обґрунтування позову позивач вказував, що 25 грудня 2017 року о 22 год. 30 хв. він на власному автомобілі OPEL ASTRA, номерний знак НОМЕР_1, рухався по вул. М. Конєва в м. Києві. Його зупинила патрульна поліція, яка стояла на узбіччі, без ввімкнених маячків синього кольору, подали сигнал жезлом зупинитися. Після зупинки співробітник поліції пояснив причину зупинки тим, що нібито позивач здійснив розворот при цьому перетнув подвійну, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Після чого, співробітник поліції виніс постанову серія АР № 484903 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі притягнення по ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою накладено штраф в розмірі 255,00 грн.

Позивач вказує, що з винесеною постановою він не згоден, оскільки правила дорожнього руху не порушував.

Також позивач вказує, що постанова складалася інспектором без врахування його зауважень, пояснень та конкретної дорожньої обстановки. Доказів правопорушення не надано, свідків не опитано, тобто факт порушення оснований на припущеннях, що є порушенням закону, протокол про адміністративне правопорушення не складався

Також позивач вказував, що відповідач розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу чим порушив його права.

За таких обставин, позивач вважає, що постанова складена відносно нього є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 10.01.2018 року вирішено проводити розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, у зв'язку із безпідставністю та необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Суд, вивчивши позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність залишення без задоволення позову з наступних підстав.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 484903 від 28.12.2017 року складеної інспектором роти № 1 батальйону № 3 полку № 013 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Зайцем М.В. вбачається, що 25.12.2017 року о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_1 керуючи автомобілем Opel Astra державний реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив розворот при цьому перетнув подвійну дорожню горизонтальну суцільну лінію розмітки, яка розподіляє транспортні потоки у протилежних напрямках, чим порушив п. 1.3 додатку 2 до Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до 19. Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України). Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Крім того, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, про порушення правил дорожнього руху, частини перша, друга і третя статті 122. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною четвертою статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже вимоги вказаних статей надають можливість інспектору виносити постанову про накладення адміністративного стягнення без складення протоколу, що в свою чергу спростовує пояснення позивача щодо неправомірності дій інспектора в частині не складення протоколу.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Посилання позивача про те, що ним заявлялись клопотання під час розгляду справи спростовують відсутністю в постанові застереження про клопотання.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Докази, які б спростовували факт порушення позивачем частини 1 статті 122 КУпАП, судом не встановлені, за таких підстав суд вважає позовні вимоги позивача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення безпідставними.

Судом встановлена правомірність дій працівника патрульної поліції в частині винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, і вважає, що останні не можуть бути визнані протиправними лише з його формальних міркувань, та розцінюються судом, як бажання уникнути адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 47, 72,73 77, 257, 242-246, 295 КАС України, суд -

Вирішив

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора роти № 1 батальйону № 3 полку № 013 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Зайця М.В. про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, встановленого цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя