Справа № 335/2981/18
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/2981/18 2-а/335/172/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Шалагінової А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі рядового поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 320271 від 11.03.2018,

ВСТАНОВИВ:

20.03.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі рядового поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 320271 від 11.03.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) у звязку із допущенням ним порушення п. 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху України. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а при розгляді справи інспектором були допущені порушення його прав, передбачених КУпАП та Конституцією України. З наведених підстав просив задовольнити позов та скасувати вищезазначену постанову відповідача.

Через канцелярію суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження без проведення фіксації засідання технічними засобами. Проти постановлення рішення за його відсутності не заперечував.

Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином рекомендованими листами із повідомленнями, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205, ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження, та фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 320271 від 11.03.2018, прийнятої відповідачем, 11.03.2018 о 05:52 год. позивач, керуючи автомобілем «TOYOTA CAMRY», державний номер НОМЕР_1, рухаючись у м. Запоріжжі по вул. Перемоги, біля будинку 80 здійснив рух на заборонений жовтий сигнал, що забороняє і попереджає про наступну зміну сигналів, чим порушив вимоги п. 8.7.3 «ґ» ПДР України.

При цьому, зі спірної постанови вбачається, що вона не містить розяснень щодо порядку її оскарження.

Пункт 8.7.3 Правил дорожнього руху України визначає значення сигналів світлофора. Так, відповідно до пп. «ґ» п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

У позовній заяві позивач стверджує, що він рухався на своєму автомобілі по пр. Соборному в м. Запоріжжі у бік зупинки громадського транспорту «Гагаріна», та в районі пл. Фестивальна побачив, що в напрямку його руху на перехресті бул. Центральний та пр. Соборний, 133, біля адміністративної будівлі «Укрпошта» загорівся червоний сигнал світлофора. Після чого, позивач здійснив механічну зупинку транспортного засобу та припинив рух на заборонений сигнал світлофора. При цьому, здійснив зупинку транспортного засобу приблизно за 3 метри від стоп-лінії. В подальшому позивач побачив, що загорівся жовтий сигнал світлофора та відпустивши гальмівну педаль автомобіль почав котитись, при цьому стоп-лінію або перехрестя транспортний засіб не перетинав. Після чого, одразу загорівся зелений сигнал світлофора та ОСОБА_1 почав рухатись. В цей момент коли він почав рух, його зупинив автомобіль патрульної поліції.

Отже, пояснення позивача, зазначені у позовній заяві, суперечать зазначеним фактам у спірній постанові, зокрема щодо місця вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідачем не надано суду ані відзиву (заперечення) на позов, ані пояснень свідків, ані показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото, з яких би можна було встановити факт вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, відповідач не виконав свого процесуального обовязку з доказування правомірності прийнятого ним рішення, не надав суду відзив (заперечення) на позов, і не зазначив будь-яких поважних причин неможливості його подання, що розцінюється судом як визнання позову відповідачем в порядку ч. 4 ст. 159 КАС України.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд, зважаючи на неповноту розгляду справи про адміністративне правопорушення та невірне встановлення фактичних обставин справи у постанові, дійшов висновку, що вищезазначена постанова відповідача підлягає скасуванню із надсиланням справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд до Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України, з огляду на що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про визнання дій відповідача протиправними задоволенню не підлягають, оскільки згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. За змістом цієї норми, предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обовязків, встановлені законом умови їх реалізації. Юридичне значення в межах спірних правовідносин для позивача має постанова ЕАА № 320271 від 11.03.2018, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності, а не дії відповідача щодо її складання.

Отже, позов ОСОБА_1 судом задовольняється частково.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 19, 7379, 159, 205, 211, 217, 227228, 241246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 320271 від 11 березня 2018 р., прийняту інспектором 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції рядовим поліції ОСОБА_2, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень 00 копійок.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення надіслати на новий розгляд до Управління патрульної поліції у м Запоріжжя Департаменту патрульної поліції.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Шалагінова