Справа № 826/14504/17
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменка В.В., Степанюка А.Г., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2018 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участю Третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Київського міського військового комісаріату, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Пенсійного фонду України, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини першої ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а Рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Як вбачається з Витягу з Наказу Міністерства оборони СРСР від 11 жовтня 1983 року №01070, полковника інженера ОСОБА_1 , начальника 4 відділу служби ракетно-артилерійського озброєння Київського військового округу, звільнено з військової служби в запас на підставі п. «а» ст. 59 - за віком.

Як зазначено Київським міським військовим комісаріатом в Листі від 19 грудня 2017 року №8181, Позивачу було двічі проведено перерахунок грошового забезпечення, з якого Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві обчислювало пенсію. На вимогу Постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2007 року № 1294 Позивачу з 01 січня 2008 року визначено оклад за посадою начальника відділу служби ракетно-артилерійського озброєння Київського військового округу в розмірі 1190,00 грн., згідно з Додатком 6 до Наказу Міністра оборони України від 30 листопада 2007 року № 707 «Про встановлення посадових окладів офіцерського складу Збройних Сил України». При визначенні розміру грошового забезпечення станом на 01 квітня 2012 року КМВК керувався нормами Наказу Міністра оборони України від 30 грудня 2007 року № 707 «Про встановлення посадових окладів офіцерського складу Збройних Сил України», розмір окладу не змінювався та складає 1190,00 грн.

Як вбачається з Листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 03 січня 2018 року № 248/3/6/48, посадовий оклад для перерахунку пенсії Позивача встановлено у сумі 1190,00 грн., який відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» відповідає посадовому окладу командира бригади.

Позивач вважає, що нарахування пенсії відповідно до посади командира бригади не відповідає його посаді, яку він займав при звільненні.

Згідно з абзацем третім преамбули Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XI (надалі - Закон № 2262-XI), держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частини третьої ст. 43 Закону № 2262-XI, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 63 Закону № 2262-XI, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Відповідно до п. 1, 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 (надалі Порядок), перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством. На підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Згідно з п. 5 Порядку, для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до пп. 1 п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» від 07 листопада 2007 року № 1294, керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надано право установлювати посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, - у розмірах, визначених затвердженими цією постановою схемами згідно з додатками за аналогічними посадами.

Наказом Міністра оборони України «Про встановлення посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України» від 30 грудня 2007 року №707, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 січня 2008 року за №9/14700 (надалі - Наказ), встановлено посадові оклади осіб офіцерського складу Збройних Сил України.

Відповідно до п. 6 Порядку, відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена.

Як вже було зазначено, Позивача звільнено в запас з посади начальника 4 відділу служби ракетно-артилерійського озброєння Київського військового округу, яка на даний час відсутня у штаті Міністерства оборони України, у зв`язку з чим відповідною посадою Позивача, що відповідає вимогам п. 6 Порядку згідно з Додатком 1 до Наказу є посада начальника відділу у складі департаменту, самостійного управління.

Як вбачається з вищезазначених положень нормативних актів саме Відповідач зобов`язаний установити посаду Позивача відповідну його посаді при звільненні в запас - начальника відділу у складі департаменту, самостійного управління.

На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову в частині визнання бездіяльності Відповідача щодо невизначення Позивачу відповідної посади, яку він займав при звільненні в запас протиправною та зобов`язання Міністерства оборони України визначити ОСОБА_1 посаду відповідну посаді, яку він займав при звільненні в запас - начальника відділу у складі департаменту, самостійного управління, для перерахунку ОСОБА_1 пенсії за відповідною посадою.

Щодо позовної заяви в частині стягнення моральної шкоди, колегією суддів встановлено наступне.

Згідно з частинами першою - третьою ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

У зв`язку із зазначеним колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав стягнення моральної шкоди, тому як докази на підтвердження факту завдання Позивачу моральної шкоди відсутні.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно з п. 2 частини першої ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до частини першої ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

А згідно з п. 2 частини п`ятої ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2018 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та в касаційному порядку оскаржена бути не може, крім передбачених п. 2 частини п`ятої ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України випадків.

Постанову складено в повному обсязі 07.06.2018 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Степанюк А.Г.