Справа № 212/8051/17(2-а/212/238/17)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2018 року справа № 212/8051/17 (2-а/212/238/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2018 року у справі № 212/8051/17(2а/212/42/18) (суддя Борис О.Н.) за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Покровської районної у місті ОСОБА_2 Ради про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати відмову відповідача нарахувати та виплатити їй одноразову компенсацію при настанні смерті згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі Закон № 796) протиправною;

- зобовязати відповідача нарахувати та виплатити їй одноразову компенсацію при настанні смерті згідно ст. 48 Закону № 796-ХІІ, у розмірі 60 мінімальних заробітних плат з відрахуванням суми, що була виплачена у сумі 184414 грн.;

- стягнути з відповідача одноразову компенсацію при настанні смерті згідно ст. 48 Закону № 796-ХІІ у розмірі 60 мінімальних заробітних плат з відрахуванням суми,що була виплачена, у розмірі 184414 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 січня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, задовольнивши позов повністю.

В обґрунтування скарги апелянт зазначає, що вона є дружиною померлого інваліда ІІ групи, ліквідатора аварії на ЧАЕС ОСОБА_3, а відтак має усі правові підстави для отримання одноразової компенсації при настанні смерті у розмірі 60 мінімальних заробітних плат за відрахуванням суми, що вже була їй виплачена.

Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог ст. 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія встановила такі обставини.

Позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією паспорту позивача (а.с. 10 зв.б.), копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії І-КИ № 416566 від 21.02.1976 року (а.с. 14).

03.06.2017 року чоловік позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 747231 від 07.06.2017 року (а.с. 13).

Відповідно до експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України (а.с. 14 зв.б.), захворювання ОСОБА_3, що призвело до смерті, повязане з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно посвідчення серії С № 009305, виданого УПСЗН виконкому Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу, позивач має статус дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів першої категорії, смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою. (а.с. 14)

25.10.2017 року позивач звернулась із письмовою заявою до відповідача щодо нарахування та виплати суми одноразової компенсації у відповідності та на підставі вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 11).

26.10.2017 року листом № 01-16/10608 відповідач надав відповідь позивачу, в якій зазначено, що одноразова компенсація за втрату годувальника призначається у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів від 14 травня 2015 року № 285 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» та становить 7586 грн. (а.с. 12)

15.11.2017 року позивач отримала одноразову компенсацію у сумі 7586 грн. (а.с. 1-2).

Не погоджуючись із вказаним розміром компенсації, позивач звернулася до суду.

При вирішення справи колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст. 48 Закону № 796 в редакції Закону України від 28.12.2014 № 76-VIII, яка набрала чинності з 1 січня 2015 року, одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, дітям-інвалідам, сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, батькам померлого, щорічна допомога на оздоровлення виплачується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 48 Закону № 796 в редакції Закону України від 21.04.2016 № 1339-VIII, яка набрала сили з 22 травня 2016 року і була чинною на час смерті чоловіка позивача у 2017 році, одноразова компенсація виплачується, зокрема сім'ям, які втратили годувальника, та батькам померлого із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, дітям-інвалідам, інвалідність яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою.

Компенсація та допомога, передбачені цією статтею, виплачуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Крім того, з 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року № 79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», пунктом 63 якого розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнений пунктом 26 та визначено, що норми і положення статті 48 Закону № 796 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, із набуттям чинності Законами України від 28.12.2014 р. № 76-VIII і 79-VIII, а саме, з 1 січня 2015 року одноразова допомога при настанні смерті, передбачена статтею 48 Закону № 796, повинна виплачуватись в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ № 285 від 14.05.2015 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» установлено такі розміри виплат, передбачених ст. 36 і 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, дітям-інвалідам, сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, батькам померлого:

- інвалідам І групи 379,3 гривень;

- інвалідам ІІ групи 284,4 гривень;

- інвалідам ІІІ групи 189,6 гривень;

- дітям-інвалідам 1264 гривень;

- сімям, які втратили годувальника 7586 гривень;

- батькам померлого 3792 гривень.

Таким чином, як правильно встановлено судом першої інстанції, позивач має право на отримання одноразової компенсації як дружина, яка втратила годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою в розмірі, що встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 року № 285 «Про компенсаційні вплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», тобто в розмірі 7586 гривень, які і були їй виплачені.

Редакція статті 48 Закону № 796, на яку посилається апелянт, втратила чинність з 1 січня 2015 року у звязку з набранням чинності законом № 76-VIII, і до спірних правовідносин застосуванню не підлягає, оскільки смерть годувальника наступила 3 червня 2017 року, тобто вже після внесення зазначених вище змін до законодавства.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2018 року у справі № 212/8051/17(2а/212/42/18) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: І.В. Юрко