Справа № 825/1202/18
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2018 року м. Чернігів Справа № 825/1202/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (далі-відповідач) про визнання бездіяльності протиправною Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції щодо відмови позивачу в наданні довідки про розмір грошового забезпечення, з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1036 та постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 та зобовязання Центральне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції надати ОСОБА_1 деталізовану довідку про розмір грошового забезпечення, з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1036 та постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що вона звернулася з письмовою заявою до Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з проханням надати довідку щодо розміру її грошового забезпечення для подальшого інформування органів Пенсійного фонду України про необхідність перерахунку пенсії, з підстав його підвищення, відповідно до вимог постанови постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1036 та постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45. Разом з тим, листом від 31.01.2018 № 4.3-102-18/Г-54 Центральним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції відмовлено позивачу в наданні довідки щодо розміру грошового забезпечення позивача, мотивуючи відсутністю підстав для перерахунку пенсії.

16.03.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

02.04.2018 на адресу суду надійшов відзив, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що вимога позивача про зобов'язання відповідача видати довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача за нормами чинними станом на 01.01.2017, відповідно до постанови КМУ № 1036 від 28.12.2016, що втратила чинність, є безпідставною; обов'язок щодо направлення до Пенсійного фонду України інформації про зміни в грошовому забезпеченні колишнім працівникам установ виконання покарань, покладено на Державну пенітенціарну службу; на даний час порядок проведення перерахунку пенсій особам, які звільнені з апарату ДПтС України відсутній.

Судове засідання здійснювалося в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 229 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

ОСОБА_1 проходила службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, працювала на посаді старшого інспектора Козелецького районного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області.

Наказом управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області від 30 листопада 2016 року № 289о/с позивач звільнена зі служби 30 листопада 2016 року.

З 01 грудня 2016 року перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», що підтверджується довідкою № 254, виданою управлінням пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян 09.02.2018 та копією пенсійного посвідчення серія ААІ № 782672, виданого Пенсійним фондом України 21.12.2016.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18 травня 2016 р. № 348 Про ліквідацію територіальних органів управління Державної пенітенціарної служби та утворення територіальних органів Міністерства юстиції було ліквідоване управління Державної пенітенціарної служби України у Чернігівській області. Правонаступником вказаного управління є Центральне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

16.01.2018 позивач звернулася до відповідача із заявою про надання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Листом від 31.01.2018 № 4.3-102-18/Г-54 Центральним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції відмовлено у наданні довідки щодо розміру грошового забезпечення позивача, мотивуючи відсутністю підстав для перерахунку пенсії (а.с.16-17).

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо відмови у наданні довідки про розмір грошового забезпечення протиправними, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Так, у відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 8, частина друга статті 19 Основного Закону України).

В рішенні від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист (справа про ветеранів органів внутрішніх справ) Конституційний Суд України прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей (служба в правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей), що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або у відставку.

Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.

Тобто набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України в таких рішеннях: від 22.09.2005 № 5-рп/2005, від 29.06.2010 № 17-рп/2010, від 22.12.2010 № 23-рп/2010, від 11.10.2011 № 10-рп/2011).

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон № 2262-ХІІ).

Так, за приписами частини третьої статті 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, в тому числі Державної пенітенціарної служби України і їх правонаступників, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

У свою чергу, у відповідності до частини четвертої статті 63 Закону N 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

З аналізу вищевказаної норми вбачається, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Водночас постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1036 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 збільшено розміри посадових окладів осіб начальницького складу установ виконання покарань, що є підставою для проведення перерахунку пенсії вказаним особам, до яких також відноситься позивач.

При цьому суд зазначає, що алгоритм дій органів Пенсійного фонду України та державних органів, в тому числі відповідача, визначений правовими нормами Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі Порядок № 45) та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1.

Разом з тим, приписами частини першої статті 63 Закону N 2262-XII прямо передбачено можливість проведення перерахунку, раніше призначених пенсій, за документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Тобто законодавець передбачає можливість надання документів для проведення перерахунку пенсії самими пенсіонерами.

Зазначене свідчить про наявність у позивача права на подання таких документів органу Пенсійного фонду України для проведення перерахунку пенсії.

До таких документів безспірно відноситься і довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, форма якої передбачена в додатку-2 до Порядку № 45.

За таких обставин та з урахуванням факту порушення Центральним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції права позивача на отримання довідки про розмір її грошового забезпечення для перерахунку пенсії, суд дійшов висновку, що порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції щодо відмови позивачу в наданні довідки про розмір грошового забезпечення, з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1036 та постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 і задоволення позовних вимог у цій частині.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд (частина четверта статті 245 КАС України).

Тому позовної вимоги про зобовязання Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції надати позивачу довідку про розмір грошового забезпечення, з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1036 та постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 також підлягає задоволенню.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини другої статті 2 та частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір по квитанції від 20.02.2018 № 82 в розмірі 704,80 грн. та відповідно до платіжного доручення від 20.02.2018 в розмірі 704,80 підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (вул. Пушкіна, 18, с. Олексіївщина, Козелецького району, Чернігівської області, 17006) до Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України (вул. Воздвиженська, 2, м. Київ, 04071) про визнання бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (вул. Воздвиженська, 2, м. Київ, 04071, код ЄДРПОУ - 40867327) щодо відмови ОСОБА_1 (вул. Пушкіна, 18, с. Олексіївщина, Козелецького району, Чернігівської області, 17006, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у наданні довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1036 та постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45.

Зобовязати Центральне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (вул. Воздвиженська, 2, м. Київ, 04071, код ЄДРПОУ - 40867327) надати ОСОБА_1 (вул. Пушкіна, 18, с. Олексіївщина, Козелецького району, Чернігівської області, 17006, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 № 1036 та постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (вул. Воздвиженська, 2, м. Київ, 04071, код ЄДРПОУ - 40867327) на користь ОСОБА_1 (вул. Пушкіна, 18, с. Олексіївщина, Козелецького району, Чернігівської області, 17006, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) сплачений судовий збір в загальному розмірі 1409 (одна тисяча чотириста девять) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду в строки, визначені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду у повному обсязі виготовлено 07.06.2018.

Суддя І.І. Соломко