Справа № 813/2143/17
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 рокуЛьвів№ 876/12335/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Гуляка В.В.
суддів: Коваля Р.Й., Святецького В.В.
за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,
на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року (суддя Сакалош В.М., час ухвалення 14:59 год., місце ухвалення м.Львів, дата складання повного тексту 16.11.2017 р.),
в адміністративній справі №813/2143/17 за позовом ОСОБА_1 до Національної Академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного,
про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на військовій службі,

встановив:

У червні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Національної Академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, в якому, з врахуванням уточнення позовних вимог, просив: 1) визнати протиправними та скасувати накази начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного: (по особовому складу) №16-РС від 05.05.2017 року в частині звільнення позивача з військової служби у зв`язку із закінченням контракту; (по стройовій частині) №112 від 10.05.2017 року в частині продовження терміну контакту позивачу; (по стройовій частині) №113 від 11.05.2017 року про виключення позивача з списків особового складу; 2) поновити позивача на військовій службі на посаді артиста вищої категорії військового оркестру Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного.
Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14.11.2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
З цією постановою суду першої інстанції від 14.11.2017 року не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене судове рішення незаконне та необгрунтоване, судом першої інстанції однобічно, упереджено розглянуто дану справу, судове рішення винесено з неповним з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для справи, з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, з невідповідністю висновків суду обставинам справи та з порушенням норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржена постанова суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що його не попереджали за три місяці до закінчення строку контракту від 09.05.2012 року про намір не укладати з ним новий контракт про проходження військової служби. У сформованому відповідачем аркуші бесіди у лютому 2017 році в графі «Ставлення до звільнення» зазначено «до звільнення не подається». Після отримання у лютому 2017 року згоди від позивача на продовження військової служби відповідач не мав підстав та фактично не застосовував передбаченої законом процедуру звільнення апелянта у зв`язку із закінченням строку контракту, а відтак апелянт не міг бути звільнений у зв`язку із закінченням строку контракту. Вказує апелянт, що підставою для видачі наказу від 05.05.2017 року №16-РС про звільнення позивача з військової служби є його рапорт від 03.05.2017 року та аркуш бесіди сформований у травні 2017 року. Однак, жодної співбесіди в травні 2017 року з начальником Академії не було, а вказаний рапорт позивач був змушений підписати під тиском службових осіб Академії. Оскільки звільнення позивача з військової служби відбулось з порушенням чинного законодавства, а позивач бажає і надалі проходити військову службу, тому є наявними підстави для скасування оскаржених наказів та поновлення позивача на військовій службі.
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 14.11.2017 р. та постановити нову постанову, якою задоволити повністю адміністративний позов.
Відповідач апеляційної скарги не визнав, суду апеляційної інстанції подав відзив на апеляційну скаргу, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржене судове рішення залишити без змін.
Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які з`явились в засідання суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.
Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 з 01.07.1987 року проходив військову службу в Збройних Силах України.
09.05.2012 року позивачем було укладено контракт про проходження військової служби в Збройних Силах України строком на п`ять років до 09.05.2017 року (а.с. 13-14).
Останньою була позивача посада артиста вищої категорії військового оркестру Національної Академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.
Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного №16-РС від 05.05.2017 року, прапорщика ОСОБА_1 , артиста вищої категорії військового оркестру, звільнено з військової служби у запас, на підставі п.«а» ч.6 ст.26 з урахуванням п.п.«ї» п.1 ч.8 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с. 77).
Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного №111 від 05.05.2017 року, ОСОБА_1 з 05.05.2017 року було надано 6 днів, з урахуванням святкових днів з 05.05.2017 року по 10.05.2017 року, для здавання справ та посади, яку обіймає (а.с. 76).
Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного №112 від 10.05.2017 року, на підставі довідки начальника медичної служби № 179 від 06.05.2017 року, ОСОБА_1 було продовжено термін контракту на час звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку із захворюванням з 09.05.2017 року по 11.05.2017 року (а.с. 75, 78).
Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного №113 від 11.05.2017 року прапорщика ОСОБА_1 , артиста вищої категорії військового оркестру Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, визначено таким, що справи та посаду здав, та із 11.05.2017 р. виключено його зі списків особового складу. Вислуга років на час звільнення становить 28 років 04 місяці (а.с. 80).
Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.2 КАС України (в редакції чинній із 15.12.2017 року), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Аналогічні правові приписи були передбачені і в статті 2 КАС України в редакції чинній до 15.12.2017 року, тобто на час вирішення справи судом першої інстанції.
Відносини щодо звільненням з військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством. При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.
Нормами спеціального законодавства є, зокрема, Закон України від 25.03.1992 р. №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу», Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджене Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008.
Відповідно до ч.4 ст.2 Закону №2232-XII від 25.03.1992 р., порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Так, згідно ч.1 ст.2 цього Закону (тут і надалі в редакції на час розглядуваних правовідносин), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Пунктом «а» ч.6 ст.26 вказаного Закону передбачено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту.
Підпунктом «ї» п.1 ч.8 ст.26 вказаного Закону передбачено, що під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці, з моменту оголошення мобілізації до часу, визначеного пунктами 2 або 3 цієї частини, які в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу, крім випадків, визначених абзацом другим частини третьої статті 23 цього Закону.
Пунктом 6 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджене Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008 передбачено, що початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Згідно п.12 цього Положення, встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
Продовження дії контрактів із військовослужбовцями, які звільняються, у випадках, визначених законодавством, затвердження військовослужбовців на посади за мобілізаційним планом, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, звільнення з військової служби осіб, які проходять строкову військову службу, оформлюється письмовими наказами по стройовій частині. Також наказами по стройовій частині в особливий період оформлюється продовження військової служби та дії контракту понад встановлені строки до термінів, визначених частиною дев`ятою статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Пункт 31-1 встановлює, що дія контракту про проходження військової служби з військовослужбовцями під час звільнення з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту продовжується на час перебування на стаціонарному лікуванні в медичному закладі чи у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою. Дія контракту з військовослужбовцями під час звільнення продовжується наказом командира військової частини по стройовій частині.
Пунктом 34 вказаного Положення передбачено, що контракт припиняється (розривається): у день закінчення строку контракту; у день набрання чинності новим контрактом - у разі зміни військовослужбовцем одного виду військової служби на інший; у день, зазначений у наказі командира (начальника) військової частини по стройовій частині про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (у разі дострокового припинення (розірвання) контракту, звільнення з військової служби або направлення для проходження військової служби до іншого військового формування з виключенням зі списків особового складу Збройних Сил України); у день набрання чинності контрактом про навчання у разі вступу особи рядового складу, сержантського та старшинського складу, яка проходить військову службу за контрактом, до вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу; у день, що настає після дня смерті (загибелі) військовослужбовця або дня визнання його судом безвісно відсутнім чи оголошення померлим.
Контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби: 1) за рішенням командування військової частини за наявності підстав, передбачених пунктами «а», «б», «в», «г», «е», «є», «ж», «и», «і», «ї», «й» та «л» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; 2) за рішенням військовослужбовця за наявності підстав, передбачених пунктами «а», «б», «в», «д», «з», «к» та «м» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (п.35 Положення).
Згідно п.37 Положення, у разі припинення (розірвання) контракту, а також продовження його строку у випадках, визначених цим Положенням, у примірнику, що зберігається в особовій справі, робиться запис із зазначенням підстав та дати припинення (розірвання), продовження строку контракту, який завіряється підписом командира (начальника) військової частини та скріплюється відповідною гербовою печаткою. Військовослужбовець подає за бажанням до служби персоналу військової частини другий примірник контракту, де робиться відповідний запис із зазначенням підстав припинення (розірвання) контракту та дати виключення військовослужбовця зі списків особового складу, а також про продовження строку контракту. У разі неподання військовослужбовцем примірника контракту в першому примірнику робиться відповідний запис.
Порядок звільнення військовослужбовців визначений пунктами 233-243 вказаного вище Положення № 1153/2008 від 10.12.2008 року.
Так, згідно п.233 цього Положення, військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) військовий комісаріат, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця. При звільненні військовослужбовця з військової служби за рішенням командування військової частини відповідно до підпункту 1 пункту 35 цього Положення рапорт на звільнення військовослужбовцем не подається. У такому разі командуванням військової частини складається аркуш бесіди з військовослужбовцем за формою, визначеною Міністерством оборони України.
Пунктом 236 цього ж Положення передбачено, що з військовослужбовцями, які проходять військову службу за контрактом, перед їх звільненням проводиться бесіда з питань звільнення. Форма, порядок оформлення та зберігання документа, в якому відображається зміст проведення бесіди, визначаються Міністерством оборони України.
Пункт 237 Положення встановлює, що у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту видання наказу про звільнення та здача посади військовослужбовцем повинні бути здійснені не пізніше дня закінчення строку контракту, якщо інше не передбачено законодавством.
Пункт 243 Положення передбачає, що після видання наказу про звільнення військовослужбовця з військової служби підстава звільнення зміні не підлягає, якщо при звільненні не допущені порушення законодавства і не виникли нові обставини, пов`язані зі звільненням.
Матеріалами справи підтверджується, що 23.02.2017 року з позивачем ОСОБА_1 відбувалась бесіда щодо подальшого проходження служби. Із змісту аркуша бесіди від 23.02.2017 року видно, що позивач до звільнення не подається, позивач проходити службу у військовому резерві не бажає, претензій до порядку та терміну подання до звільнення немає (а.с. 29).
Факт проведення бесіди 23.02.2017 року сторонами по справі не оспорюється.
03.05.2017 року з позивачем відбулася бесіда щодо подальшого проходження служби. Із змісту аркуша бесіди від 03.05.2017 року видно, що позивач бажає звільнитись, позивач проходити службу у військовому резерві не бажає, претензій до порядку та терміну подання до звільнення немає (а.с. 30).
Факт проведення бесіди 03.05.2017 року позивачем заперечується, однак цей факт підтверджується показами допитаних судом першої інстанції свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .. Вказані особи як працівники Академії були присутні 03.05.2017 року під час проведення бесіди з ОСОБА_1 і в суді підтвердили факт бесіди з позивачем та відсутність психологічного тиску на позивача при її проведенні.
Колегія суддів одночасно зазначає, що оскільки факт проведення бесіди 03.05.2017 року із позивачем підтверджується належними доказами, а тому питання щодо того чи виконаний підпис від імені прапорщика ОСОБА_1 у графі «з аркушем бесіди ознайомлений» аркуша бесіди від 03.05.2017 року безпосередньо ОСОБА_1 чи іншою особою, не має ключового значення у розглядуваному адміністративному спорі. Тому, ухвалами суду апеляційної інстанції було обґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи з приводу вказаного питання.
Матеріалами справи також підтверджується, що 03.05.2017 року позивачем було подано письмовий рапорт про звільнення з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту (а.с. 31).
Факт особистого подання позивачем цього рапорту від 03.05.2017 року сторонами по справі не оспорюється. Однак, позивач вказує, що він цей рапорт підписував під впливом психологічного тиску керівництва Академії.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що допитані судом першої інстанції свідки артист військового оркестру Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного - ОСОБА_6 , артист військового оркестру Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного - ОСОБА_7 , начальник військового оркестру Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного - ОСОБА_4 дали покази про те, що рапорт від 03.05.2017 року позивачу написав його колега за проханням самого позивача, підписав рапорт позивач особисто за відсутності психологічного тиску на нього.
При цьому, колегія суддів зазначає, що перебування чи не перебування позивача ОСОБА_1 як військовослужбовця у незвичних умовах або у стані душевного хвилювання під час підписання та подачі рапорту від 03.05.2017 року не змінює суті розглядуваних правовідносин, а тому являються безпідставними доводи позивача про необхідність проведення з цього питання судової почеркознавчої експертизи.
З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про дотримання відповідачем процедури звільнення позивача з військової служби у зв`язку із закінченням 5-ти річного строку контракту від 09.05.2012 року та на підставі проявленого позивачем бажання (рапорту під 03.05.2017 року) про непродовження проходження військової служби.
Суд апеляційної інстанції також враховує, що до розглядуваних правовідносин також підлягає застосуванню Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України №170 від 10.04.2009 року.
Так, ця Інструкція визначає механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
Відповідно до п.2.12 Інструкції, контракт про проходження служби припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби за підставами, визначеними пунктом 35 Положення.
Не пізніше як за три місяці до закінчення строку дії чинного контракту командування військової частини повинно попередити військовослужбовця про намір не укладати з ним новий контракт про проходження військової служби. У разі невиконання цієї вимоги командування військової частини не може відмовити військовослужбовцю в укладенні нового контракту про проходження військової служби. Військовослужбовець не пізніше як за три місяці до закінчення строку дії чинного контракту повинен повідомити командування військової частини про свій намір укласти новий контракт. Якщо у цей строк військовослужбовець без поважних причин не повідомив командування військової частини про намір укладати новий контракт про проходження військової служби, то він підлягає звільненню з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту без подання рапорту. У цьому разі посадовою особою, визначеною в пункті 12.7 розділу ХІІ цієї Інструкції, з військовослужбовцем проводиться бесіда, про що оформлюється Аркуш бесіди (п.2.12 Інструкції).
Звільнення військовослужбовців з військової служби (крім військовослужбовців строкової військової служби) здійснюється наказами посадових осіб, визначених пунктом 225 Положення (п. 12.1 Інструкції).
Посадова особа, у підпорядкуванні якої є військовослужбовці, які виявили бажання звільнитись чи підлягають звільненню з військової служби, не пізніше ніж за чотири місяці до досягнення ними граничного віку перебування на військовій службі чи закінчення строку контракту, зобов`язана здійснити заходи щодо: розрахунку вислуги років військової служби військовослужбовців; обстеження військово-лікарською комісією військовослужбовців (п.12.6 Інструкції).
Згідно п.12.7 Інструкції, бесіда проводиться перед направленням документів на звільнення військовослужбовця. До участі в бесіді з військовослужбовцем, який звільняється з військової служби, за потреби залучаються безпосередні командири, фахівці кадрових, юридичних, фінансових органів тощо. Під час бесіди з військовослужбовцем посадова особа роз`яснює йому, які пільги та переваги він має з працевлаштування та матеріально-побутового забезпечення, доводить військовослужбовцю рішення щодо рекомендацій для військового комісаріату стосовно можливості проходження ним служби у військовому резерві Збройних Сил України, водночас з`ясовує про місце проживання після звільнення військовослужбовця та військовий комісаріат для направлення його на військовий облік. При цьому враховуються прохання та побажання військовослужбовця, даються необхідні пояснення з інших питань. У разі коли під час бесіди виникли питання, які не можуть бути вирішені на місці, на адресу відповідної посадової особи чи органу військового управління надсилається запит з необхідними матеріалами і довідками. Зміст проведення бесіди відображається в аркуші бесіди. У разі відмови військовослужбовця підписати аркуш бесіди він підписується особами, присутніми під час бесіди, з відміткою про відмову військовослужбовця підписувати аркуш бесіди. Аркуш бесіди зберігається у першому примірнику особової справи військовослужбовця.
Пунктом 12.8 вказаної Інструкції передбачено, що посадові особи відповідно до наданих їм прав зобов`язані звільнити з військової служби військовослужбовців, які досягли граничного віку перебування на військовій службі або які не виявили бажання укладати новий контракт. Документи на звільнення військовослужбовців, які досягають граничного віку перебування на військовій службі або в яких закінчується строк контракту, направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення, не пізніше ніж за два місяці до досягнення військовослужбовцем граничного віку перебування на військовій службі або закінчення строку контракту. Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до військової частини за місцем проходження військової служби у строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад, а також розрахунок військовослужбовців.
Пунктом 4 розглядуваного контракту від 09.05.2012 року встановлено для сторін контракту обов`язок щодо повідомлення одна одної не пізніш як за 3 місяці до закінчення строку контракту про бажання або небажання укладати новий контракт чи відмову в його укладенні із зазначенням причин, передбачених нормативно-правовими актами.
Судом апеляційної інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що жодна із сторін контракту, тобто ні позивач ОСОБА_1 , ні Міністерство оборони України (в особі Національної Академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного) не повідомляли за 3 місяці до закінчення строку контракту ні про бажання, ні про небажання укладати новий контракт чи відмову в його укладенні.
Колегія суддів зазначає, що відображене в пункті 2.12 Інструкції №170 від 10.04.2009 року та в пункті 4 контракту від 09.05.2012 року питання щодо повідомлення за 3 місяці до закінчення строку контракту про намір (бажання або небажання) укладати новий контракт про проходження військової служби стосується правовідносин щодо продовження проходження військовослужбовцем військової служби після закінчення строку контракту, шляхом укладення нового контракту.
При цьому, слід зазначити, що якщо у встановлений 3-х місячний строк військовослужбовець без поважних причин не повідомив командування військової частини про намір укладати новий контракт про проходження військової служби, то він підлягає звільненню з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту без подання рапорту.
Суд апеляційної інстанції враховує, що в матеріалах справи немає доказів про те, що позивач ОСОБА_1 повідомляв усно чи письмово про бажання укладати новий контракт про проходження військової служби після 09.05.2017 року. Також немає доказів про те, що відповідачем чи іншим структурним органом Міністерства оборони України приймалось рішення про відмову в укладенні із позивачем нового контракту про проходження військової служби.
Звільнення позивача з військової служби оскарженими Наказами від 05.05.2017 року, від 10.05.2017 року та від 11.05.2017 року було проведено у зв`язку із закінченням строку контракту від 09.05.2012 року та відсутності повідомлення військовослужбовця про бажання укласти новий контракт.
Таким чином, являються вірними висновки суду першої інстанції про те, що звільнення позивача було проведено з дотримання законодавчої процедури та з врахуванням існуючих між сторонами правовідносин щодо проходження військової служби.
В такій ситуації, являються безпідставними вимоги позивача про поновлення його на військовій службі в умовах закінчення 09.05.2017 року строку попереднього контракту, відсутності нового контракту та відсутності фактів про те, що позивач повідомляв у встановленому порядку про намір укласти новий контракт і у цьому йому було відмовлено.
Судом першої інстанції також обґрунтовано зазначено, що звільнення позивача з військової служби із 11.05.2017 року проведено правомірно, у зв`язку із продовженням наказом №112 від 10.05.2017 року терміну контракту на час звільнення від виконання службових обов`язків через захворювання з 09.05.2017 року по 11.05.2017 року, що винесений за результатом розгляду рапорту позивача від 06.05.2017 року та довідки Поліклініки Національної академії сухопутних військ №179 від 06.05.2017 року.
З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржена постанова суду винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.
Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року в адміністративній справі №813/2143/17 за позовом ОСОБА_1 до Національної Академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на військовій службі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

В.В. Святецький

Повний текст постанови складено 04.06.2018 року