Справа № 817/439/18
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
06 червня 2018 року м. Рівне №817/439/18
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Янчар О.П. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:
позивача: представник адвокат ОСОБА_1,
відповідача: представники ОСОБА_2, ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом
доОстрозької міської ради Рівненської області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинення певних дій,
07.02.2018 ОСОБА_4 (далі позивач, ОСОБА_4А.) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Острозької міської ради Рівненської області про:
визнання протиправним та скасування рішення відповідача (яке оформлено у вигляді листа від 01.03.2017) щодо відмови в задоволенні заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,10га по вул. 9 Травня в місті Острог Рівненської області в повному обсязі, як таке, що не відповідає вимогам Закону;
визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в задоволенні заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,10га по вул. 9 Травня в місті Острог Рівненської області;
зобовязання відповідача розглянути на пленарному засіданні сесії, подану 10 лютого 2017 року позивачем заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,10га по вулиці 9 Травня в місті Острог Рівненської області в строки, порядку та у спосіб передбачений ст.118 Земельного кодексу України та прийняти належне, у відповідності до чинного законодавства України, рішення.
Позивач в позовній заяві заявив клопотання про визнання судом поважною причину пропуску строку для подання адміністративного позову до суду та поновлення строку для подання адміністративного позову про визнання дій Острозької міської ради протиправними та зобовязання вчинити певні дії, в обґрунтування якого вказав, що ОСОБА_4 скористався своїм правом на досудовий порядок вирішення спору шляхом звернення до Уповноваженого Верховної ради України з прав людини та отримав відповідь 08.11.2017, після чого звернувся до суду.
У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлене клопотання з наведених у ньому підстав.
Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо на встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).
Як передбачено частиною третьої статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
За змістом позовних вимог ОСОБА_4 просить визнати протиправним та скасування рішення Острозької міської ради Рівненської області, яке оформлено у вигляді листа від 01.03.2017, та зобовязання розглянути заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, подане позивачем відповідачу 10.02.2017.
Судом встановлено, що листом виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області від 01.03.2017 №вих-997/01-11-17 на заяву позивача вхідний №Б-130/01-11-17 від 24.02.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд повідомлено, що для вирішення питання оформлення права на ділянки ОСОБА_4 необхідно спільно з ОСОБА_5 звернутися з клопотанням до міської ради (а.с.26).
Позивач 18.05.2017 звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зі скаргою, в якій просив здійснити захист порушеного Острозькою міською радою права ОСОБА_4 на землю (а.с.29-30).
Відповідно до листа ОСОБА_6 Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 22.06.2017 №8.2.1/7-Б291662.17-1/22-111 позивача повідомлено, що на запит представника Острозька міська рада листом від 01.06.2017 за №2518/01-13-17 проінформувала про результати розгляду звернень ОСОБА_4 Враховуючи, що лист Острозької міської ради не містить повної інформації стосовно порушеного позивачем питання, до Острозької міської ради направлено додатковий запит, після отримання відповіді на який Уповноваженим з прав людини прийматиметься рішення щодо застосування подальших заходів реагування, про що ОСОБА_4 буде повідомлено додатково (а.с.32).
ОСОБА_6 Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 01.11.2017 №б.21/7-Б291662.17-2/22-111 розяснено ОСОБА_4, що з метою оформлення права власності на спільну земельну ділянку позивачу слід звертатися до Острозької міської ради спільно з громадянкою ОСОБА_7 Зазначено, що спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку. Вказаний лист одержаний позивачем 08.11.2017 (а.с.31).
З даним адміністративним позовом позивач звернувся до суду 07.02.2018.
Суд враховує, що відповідно до статті 1 Закону України "Про уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" від 23.12.1997 №776/97-ВР парламентський контроль за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина та захист прав кожного на території України і в межах її юрисдикції на постійній основі здійснює Уповноважений Верховної Ради України з прав людини (далі - Уповноважений), який у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до пунктів 10-12 статті 13 Закону України "Про уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" уповноважений має право з метою захисту прав і свобод людини і громадянина особисто або через свого представника в установленому законом порядку:
звертатися до суду про захист прав і свобод осіб, які через фізичний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права і свободи; брати участь у судовому розгляді справ, провадження в яких відкрито за його позовами (заявами, клопотаннями (поданнями);
вступати у справи, провадження в яких відкрито за позовами (заявами, клопотаннями (поданнями) інших осіб, на будь-якій стадії їх судового розгляду;
ініціювати незалежно від його участі у судовому провадженні перегляд судових рішень;
направляти у відповідні органи акти реагування Уповноваженого у разі виявлення порушень прав і свобод людини і громадянина для вжиття цими органами заходів;
перевіряти стан додержання встановлених прав і свобод людини і громадянина відповідними державними органами, в тому числі тими, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, здійснюють виконання судових рішень, вносити в установленому порядку пропозиції щодо поліпшення діяльності таких органів у цій сфері.
Відповідно до частин 1, 3 статті 15 Закону України "Про уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" актами реагування Уповноваженого щодо порушень положень Конституції України, законів України, міжнародних договорів України стосовно прав і свобод людини і громадянина є конституційне подання Уповноваженого та подання Уповноваженого до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових і службових осіб.
Подання Уповноваженого - акт, який вноситься Уповноваженим до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, їх посадовим і службовим особам для вжиття відповідних заходів у місячний строк щодо усунення виявлених порушень прав і свобод людини і громадянина.
Окрім цього, пунктом 1 ч. 1 ст. 16 Закону України "Про уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" визначено, що уповноважений здійснює свою діяльність на підставі відомостей про порушення прав і свобод людини і громадянина, які отримує за зверненнями громадян України, іноземців, осіб без громадянства чи їх представників.
Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивач, маючи намір вирішити питання про відновлення його порушених прав, свобод та інтересів, звертався до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, яким відповідно до приписів закону було вжито заходів щодо перевірки звернення ОСОБА_4
З огляду на наведене, причини пропуску строку звернення до суду, наведені позивачем, суд вважає поважними, оскільки вони пов'язані з використанням позивачем засобів парламентського контролю за додержанням його прав та законних інтересів у спірних правовідносинах.
Суд підкреслює, що відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право звертатися за захистом своїх прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.
Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) та практику Суду (Європейського суду з прав людини, ЄСПЛ) як джерело права.
Частиною 1 статті 6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні ЄСПЛ від 18.02.2011 у справі "Мушта проти України" (Заява №8863/06, далі Рішення у справі "Мушта проти України") нагадується, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (пункт 37).
Пунктом 38 Рішення у справі "Мушта проти України" визначається, що норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини пропуску строку звернення до суду, наведені позивачем, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому клопотання позивача слід задовольнити.
Керуючись статтями 122, 123, 241, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати поважними причини пропуску строку звернення ОСОБА_4 до адміністративного суду з позовом до Острозької міської ради Рівненської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинення певних дій.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повна ухвала складена 11.06.2018.

Суддя Дорошенко Н.О.