Справа № 201/17237/17
Суддя: Федоріщев С. С.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

провадження №2а/201/142/2018
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2018 року місто Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Федоріщева С.С,
при секретарі Кияшко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішень недійсними рішення та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішень недійсними рішення та зобов`язання вчинити дії.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивачеві відмовлено у призначенні пенсії відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення» як військовослужбовцю після досягнення 55 років та наявності трудового стажу не менше 25 років. Відмову відповідач обґрунтував тим, що загальний стаж роботи складє 21 рік 4 місяці 6 днів. Врахувати до трудвого стажу період роботи з 01.09.1997 року по 01 липня 2000 року на ПТКП «Вагрі» неможливо, оскільки в трудовій книжці запис дати прийому на роботу має виправлення. Вважає таку відмову незаконною, оскільки жодних виправлень не зроблено, факт перебування у трудових відносинах можуть підтвердити свідки, які працювали на даному підприємстві на дату прийняття на роботу та отримують пенсію з урахуванням трудового стажу на даному підприємстві. З урахуванням періоду робти з 01.09.1997 року по 01.07.2000 року на ПТКП «Вагрі», ОСОБА_1 має загальний стаж роботи 24 роки та 2 місяці. Для отримання необхідного стажу позивач уклав окремий договір добровільну участь для одноразової сплати єдиного внеску за 10 місяців. Крім цього, позивач зазначив, що має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни учаасників бойових дій. Тому порсив, визнати незаконним рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії та зобов`язати відповідача призначити пенсію ОСОБА_1 з урахуванням його трудового стажу.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, згідно обґрунтування, викладеного в позові та доказів, наявних в матеріалах справи.
Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області свого представника в судове засідання не направив, про дату судових засідань повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Раніше надав суду заперечення на адміністративний позов, в якому зазначив, що до стажу не враховано період роботи з 01.09.1997 року по 01.09.2000 року на підприємстві «Вагрі» на підставі виявлених порушень при здійсненні записів у трудовій книжці, що суперечить Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників» - в трудовій книжці є виправлення у даті прийому на роботу. Для підтвердження даного стажу роботи позивача Управлінням нарпавлені запити до ПТКП «Вагрі» про надання довідки про підтвердження даного періоду роботи. Проте, навіть наявність трудового стажу не дає право позивачу на отримання дострокової пенсії, оскільки загальний стаж складатиме 24 роки та 2 місяці, що є недостатнім для призначення дострокової пенсії за віком. Просив у задоволонні позову відмовити.
Справа розглядається у відповідності до ч. 3 ст. 194 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, прихожу до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що 30 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення». Листом від 08 червня 2017 року № 15620/06/12 Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі відмовило позивачу у призначені пенсії за віком, посилаючись на те, що врахувати до стажу період роботи з 01 вересня 1997 року по 01 липня 2000 року неможливо, оскільки в даті прийому на роботу присутнє виправлення.
ОСОБА_1 має статус особи, на яку поширюються пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 20 червня 2017 року Соборним районним віськовим комісаріатом.
Згідно трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 , копія якої міститься в матеріалах справи, 01 вересня 1997 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу до ПТКП «Вагрі», а 01 липня 2000 року звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.
Крім того, позивач надав суду договір про добровільну участь для одноразової сплати єдиного внеску зо 10 місяців, що не підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 36, 37).
Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся із цим адміністративним позовом до суду.
Статтею 16 Закону країни «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейські, які брали участь у бойових діях, а також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, а також батьки і дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на пенсію: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637.
Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, якщо документи не збереглися, підтвердження трудового стажу проводиться районними (міськими) управліннями соціального захисту населення на підставі показань свідків; а в інших випадках наявність певного стажу роботи визначається в порядку, передбаченому законодавством, що регулює правовідносини, з якими пов`язана необхідність встановлення цього стажу.
Незбереження первинних документів та відсутність відповідних записів у трудовій книжці не може слугувати підставою для обмеження пенсійних прав позивача.
З огляду на вище встановлені обставини, суд прийшов до висновку щодо протиправності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком та наявності підстав для зобов`язання відповідача зарахувати до стажу роботи для призначення пенсії за віком період роботи позивача з 01 вересня 1997 року по 01 липня 2000 року у ПТКП «Вагрі» та призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з 01 липня 2017 року, тобто з дня що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
За результатами розгляду справи, перевіривши матеріали справи, що надійшли до суду, суд вважає, що є достатньо підстав для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення. Факти, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини підтверджуються наявними доказами.
Відповідно ч. 2 ст. 77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 139 КАС України у зв`язку із задоволенням адміністративного позову та скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, а також враховуючи Постанову Пленуму ВАСУ від 23.01.2015р. № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011р. № 3674-VI "Про судовий збір" щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку, що судові витрати по справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 2, 3, 5, 9, 48, 72-76, 118-123, 139, 241, 243, 245, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС Україн, -
В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішень недійсними рішення та зобов`язання вчинити дії задовольнити в повному обсязі.
Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком протиправними.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи для призначення пенсії за віком період його роботи з 01 вересня 1997 року до 01 липня 2000 року у ПТКП «Вагрі».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 01 липня 2017 року з урахуванням його трудового стажу з 01 вересня 1997 року до 01 липня 2000 року у ПТКП «Вагрі» відповідно до запису № 14 трудової книжки серії НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.С. Федоріщев