Справа № 460/1732/17
Суддя: Українець П. Ф.
Дата ухвалення: 2018-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

460/1732/17 2-а/441/32/2018
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2018 року Городоцький районний суд Львівської обл. в складі:

головуючого-судді Українець П.Ф.

з участю секретаря Боднар Ю.М.

представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Городок Львівської обл. справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання рішення неправомірним та зобовязання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 11.05.2017р. звернувся із позовом до Городоцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської обл. про визнання неправомірним рішення № 159749 від 24.10.2016р. про визначення йому щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 84% від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді та зобовязання зарахувати до стажу роботи, що дає йому право на відставку і отримання довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження строкової військової служби в Збройних Силах СРСР (з врахуванням пільгового обчислення стажу під час виконання інтернаціонального обовязку в Демократичній Республіці Афганістан) з 03.05.1983р. по 07.05.1985р., що становить 04 роки 07 місяців 29 днів, половину строку навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету з 01.09.1985р. по 27.06.1990р., що становить 02 роки 04 місяці 28 днів; здійснити йому перерахунок та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання (заробітної плати) діючого судді, що працює на відповідній посаді, з відповідним підвищенням, як учаснику бойових дій (виконання інтернаціонального обовязку), починаючи з 05.10.2016р., із урахуванням раніше виплачених сум та в місячний строк з дня набрання постановою суду законної сили подати звіт про виконання ухваленого судового рішення.

Вимоги мотивував тим, що постановою Верховної ОСОБА_1 України № 16000-VІІІ від 22.09.2016р. він звільнений з посади судді Яворівського районного суду Львівської обл., у зв'язку з поданням заяви про відставку.

21.10.2016р. він звернувся до Управління ПФУ у Яворівському р-ні Львівської обл. (правонаступник Городоцьке об'єднане УПФ України Львівської обл.) із заявою для призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що протокольним рішенням № 159749 від 24.10.2016р. йому призначено довічне грошове утримання у розмірі 84% від заробітної плати, з підвищенням як учаснику бойових дій.

Вважає вищеозначене рішення в частині визначення розміру довічного утримання неправомірним, оскільки відповідно до вимог ст. 141 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» № 2453-VІ від 07.07.2010р., з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016р. (справа №1-8/2016), щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років, розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2% заробітку і не може бути більшим ніж 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Між тим, при ухваленні оскаржуваного рішення щодо визначення йому довічного грошового утримання у розмірі 84% уповноваженими особами Управління ПФУ у Яворівському р-ні Львівської обл. було взято до уваги тільки стаж роботи на посаді судді 22 роки 04 місяці 12 днів та не враховано календарний період проходження строкової військової служби в Збройних Силах СРСР з 03.05.1983р. (із врахуванням пільгового обчислення стажу під час виконання інтернаціонального обовязку в Демократичній Республіці Афганістан) по 07.05.1985р., що становить 04 роки 07 місяців 29 днів та половину строку навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету з 01.09.1985р. по 27.06.1990р., що становить 02 роки 04 місяці 28 днів. Просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської обл. від 23.10.2017р. вищеозначену справу передано на розгляд до Городоцького районного суду Львівської обл.

Ухвалою суду від 07.05.2018р. в порядку ст. 52 КАС України постановлено про заміну відповідача із Городоцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської обл. на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

В суді позивач ОСОБА_2 вимоги підтримав, пояснив, що постановою Верховної ОСОБА_1 України № 16000-VІІІ від 22.09.2016р. він звільнений з посади судді Яворівського районного суду Львівської обл., у зв'язку з поданням заяви про відставку, що 21.10.2016р. він звернувся до Управління ПФУ у Яворівському р-ні Львівської обл. із заявою для призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що протокольним рішенням № 159749 від 24.10.2016р. йому призначено довічне грошове утримання в розмірі 84% від заробітної плати. Вважає вищеозначене рішення в частині визначення розміру довічного утримання неправомірним, оскільки при його ухваленні Управління ПФУ у Яворівському р-ні Львівської обл. не враховано період проходження строкової військової служби в Збройних Силах СРСР (з врахуванням пільгового обчислення стажу під час виконання інтернаціонального обовязку в Демократичній Республіці Афганістан) та половину строку навчання. Просить визнати неправомірним вищеозначене рішення та зобовязати відповідача зарахувати йому до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження строкової військової служби в Збройних Силах СРСР (з врахуванням пільгового обчислення стажу під час виконання інтернаціонального обовязку в Демократичній Республіці Афганістан) з 03.05.1983р. по 07.05.1985р., що становить 04 роки 07 місяців 29 днів та половину строку навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету ім. І.Франка з 01.09.1985р. по 27.06.1990р., що становить 02 роки 04 місяці 28 днів; здійснити йому перерахунок та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання (заробітної плати) діючого судді, що працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру, починаючи з 05.10.2016р. з врахуванням раніше виплачених сум; зобовязати відповідача в місячний строк з дня набрання рішенням законної сили подати звіт про його виконання.

Представник відповідача висловився на відмову в позові, мотивуючи тим, що згідно п.25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016р. (далі Закон 1402), який набрав чинності 30.09.2016р., передбачено, що судді у відставці, в т.ч., який вийшов у відставку після набрання чинності цим Законом, щомісячне довічне грошове утримання встановлюється у розмірі 80-90% суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. №2453-VI (далі Закон 2453), що з урахуванням означених норм та стажу роботи позивача на посаді судді щомісячне грошове утримання в розмірі 84% суддівської винагороди йому призначено підставно, що зарахування до стажу роботи на посаді судді, роботу на інших посадах не передбачено, вважає, що підстав для проведення перерахунку щомісячного довічного утримання позивачу в розмірі 90% суддівської винагороди немає, просить у позові відмовити.

Заслухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року нагадав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються; межі такого обовязку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи.

Так, із пояснень позивача, із розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проведенного Яворівським районним судом Львівської обл. (а.с.19) видно, що загальний стаж роботи ОСОБА_2 на 04.10.2016р. складає 29 років 05 місяців 05 днів.

Із вищеозначеного розрахунку, копії війського квитка ОСОБА_2 та постанови Львівського окружного адміністративного суду від 18.08.2008р. (а.с.11-14, 23-24) також убачається, що ОСОБА_2 у період з 03.05.1983р. по 07.05.1985р. проходив службу в Збройних силах СРСР і в т.ч. виконував інтернаціональний обовязок в Демократичній Республіці Афганістан, що календарний період проходження строкової військової служби в збройних силах СРСР (з урахуванням пільгового обчислення стажу під час виконання інтернаціонального обов'язку у Демократичній Республіці Афганістан) становить 04 роки 07 місяців 29 днів; з 01.09.1985р. по 27.06.1990р. навчався на юридичному факультеті Львівського державного університету ім. І.Франка, що становить 02 роки 04 місяці 28 днів, в період 24.05.1994р. по 04.10.2016р. працював на посаді судді Яворівського районного суду Львівської обл., стаж роботи - 22 роки 04 місяці 10 днів.

Постановою Верховної ОСОБА_1 України № 16000-VІІІ від 22.09.2016р. ОСОБА_2 звільнений з посади судді Яворівського районного суду Львівської обл., у зв'язку з поданням до заяви про відставку (а.с.6-7).

Із повідомлення Управління ПФУ у Яворівському р-ні Львівської обл. від 23.12.2016р. № 63/В-63 (а.с.22) убачається, що протокольним рішенням № 159749 від 24.10.2016р. ОСОБА_2 з 05.10.2016р. призначено довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 84% заробітної плати відповідно до ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016р., з врахуванням стажу на посаді судді в період 24.05.1994р. по 04.10.2016р., що складає 22 роки 04 місяці 10 днів, з підвищенням як учаснику бойових дій.

Між тим, до стажу роботи ОСОБА_2, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання не зараховано період проходження строкової військової служби в Збройних Силах СРСР (з врахуванням пільгового обчислення стажу під час виконання інтернаціонального обовязку в Демократичній Республіці Афганістан) з 03.05.1983р. по 07.05.1985р., що становить 04 роки 07 місяців 29 днів, половину строку навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету ім. І.Франка з 01.09.1985р. по 27.06.1990р., що становить 02 роки 04 місяці 28 днів.

За положеннями ч. 1 ст. 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці.

У рішенні від 11.10.2005р. №8-рп/2005 Конституційний Суд України зазначив, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів.

Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді.

Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності.

Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

У рішенні Конституційного Суду України від 03.10.2013р. № 3-рп/2013 (у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 2, абз. 2 розділу 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) також зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо).

Згідно п. 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день призначення (обрання).

До законодавства, що діяло на час призначення ОСОБА_2 на посаду судді застосовувались ЗУ «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15.12.1992р., постанова КМУ № 865 від 03.09.2005р. «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», постанова КМУ № 283 від 03.05.1994р. «Про порядок обчислення стажу державної служби» і Указ Президента України №584/95 від 10.07.1995р. «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів».

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону № 2862-ХІІ судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді. А відповідно до частини 6 ст. 44 цього Закону, для суддів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів України, зараховується також час роботи на посадах слідчих, за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Пунктом першим Указу Президента України №584/95 від 10.07.1995р. «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» передбачалось, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

У пункті 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 р. №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» зазначено, що судді, які мають право на відставку та продовжують працювати на посаді судді, одержують заробітну плату та щомісячне грошове утримання в розмірі 100 %. До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержавння щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Згідно з положеннями ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ст.ст.21, 22 Конституції України, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, суд приходить до висновку, що до стажу роботи ОСОБА_2 на посаді судді Яворівського районного суду Львівської обл. у період 24.05.1994р. по 04.10.2016р., що становить 22 роки 04 місяці 12 днів, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, слід зарахувати календарний період проходження строкової військової служби в Збройних Силах СРСР (з врахуванням пільгового обчислення стажу під час виконання інтернаціонального обовязку в Демократичній Республіці Афганістан) з 03.05.1983р. по 07.05.1985р., що становить 04 роки 07 місяців 29 днів, половину строку навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету ім. І.Франка з 01.09.1985р. по 27.06.1990р., що становить 02 роки 04 місяці 28 днів, що в загальному на 04.10.2016р. складає 29 років 05 місяців 05 днів і дає право на призначення ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Враховуючи вищенаведене, суд приходиять до висновку, що вимоги ОСОБА_2 є підставними і позов підлягає до задоволення.

В порядку ч. 6 ст. 245 КАС України суд вважає, що відповідачу слід встановити місячний строк на виконання цього рішення, з моменту набрання ним законної сили.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 78, 132, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Визнати неправомірним протокольне рішення Управління ПФУ у Яворівському р-ні Львівської обл. № 159749 від 24.10.2016р. про визначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 в розмірі 84% від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати судді у відставці ОСОБА_2 до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання судді у відставці календарний період проходження строкової військової служби в Збройних Силах СРСР (з врахуванням пільгового обчислення стажу під час виконання інтернаціонального обовязку в Демократичній Республіці Афганістан) з 03.05.1983р. по 07.05.1985р., що становить 04 роки 07 місяців 29 днів, половину строку навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету ім. І.Франка з 01.09.1985р. по 27.06.1990р., що становить 02 роки 04 місяці 28 днів; здійснити йому перерахунок та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання (заробітної плати) діючого судді, що працює на відповідній посаді, з відповідним підвищенням як учаснику бойових дій (виконання інтернаціонального обовязку), починаючи з 05.10.2016р. із урахуванням раніше виплачених сум.

Встановити відповідачу місячний строк на виконання цього рішення, з моменту набрання ним законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма участниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Українець П.Ф.