Справа № 817/1648/17
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"07" червня 2018 р. м. Житомир Справа № 817/1648/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

за участю секретаря Кошиль О.Ю.,

представників сторін:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "06" грудня 2017 р. (судове рішення ухвалене суддею Зозуля Д.П. в Рівне, відомості про час ухвалення судового рішення та дату складання повного тексту рішення відсутні) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Акс-Буд" до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання відмови неправомірною, зобов'язання вчинення певних дій , -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Акс-Буд" звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом про:

- визнання неправомірною відмову, викладену в листі від 02.08.2017 року №3982/10/17-00-12-01-0711, щодо зарахування коштів в рахунок сплати податкових зобовязань;

- зобовязання ГУ ДФС у Рівненській області зарахувати ТзОВ "Акс-Буд" податкові зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 78 600грн. та з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 19 700грн. і відобразити в інтегрованій картці обліку платника податку на додану вартість, наявну оплату зі сторони ТзОВ "Акс-Буд" цього податку за квітень травень 2016 року в розмірі 78 600грн., згідно платіжних доручень від 19.05.2016 року №2967, №2970, №2972, №2976, №2977, №2978 та в інтегрованій картці обліку податку на доходи з фізичних осіб наявну оплату ТзОВ "Акс-Буд" цього податку за травень 2016 року в розмірі 19 700грн., згідно із платіжних доручень від 19.05.2016 року №2966, №2979.

Обґрунтовуючи позов підприємство зазначило, що відповідачем в супереч вимогам норм чинного законодавства не враховано здійснену сплату податкових зобовязань 19.05.2016 року підприємством. Так як, сума податку на додану вартість у розмірі 78 600грн. була перерахована на поповнення реєстраційного ліміту суми податку на додану вартість (для своєчасної реєстрації податкових накладних). Крім того, згідно із платіжних доручень від 19.05.2016 року №2966, №2979 було перераховано у рахунок сплати зобовязань з податку на доходи фізичних осіб 19700,00 грн. Водночас, вказані платіжні доручення банком прийняті 19.05.2016 року, про що поставлено відповідний штамп. Однак, банком переказу коштів одержувачу здійснено не було, у звязку із віднесенням банку до категорії неплатоспроможних та введенням тимчасової адміністрації. Таким чином, ТзОВ "Акс-Буд" виконав усі передбачені законодавством умови для визнання його добросовісним платником, а тому обов'язок зі сплати відповідної суми податкових зобов'язань та поповнення електронного рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, необхідно вважати виконаним. В судовому засіданні, з підстав зазначених у позовній заяві, представник позивача просила позов задовольнити повністю.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 06.12.2017р. позов задоволено частково. Зобовязано Головне управління ДФС у Рівненській області зарахувати Товариству з обмеженою відповідальністю "Акс-Буд" () кошти сплачені на погашення податкових зобовязань та поповнення електронного рахунку у системі електронного адміністрування з податку на додану вартість в сумі 78600,00 грн. і відобразити в інтегровані картці обліку податку на додану вартість наявну оплату зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "Акс - Буд" () цього податку за квітень, травень 2016 року у розмірі 78600,00 грн. згідно платіжних доручень від 19.05.2016 № 2967, № 2970, № 2972, № 2976, № 2977, № 2978.

Зобовязано Головне управління ДФС у Рівненській області зарахувати Товариству з обмеженою відповідальністю "Акс-Буд" () кошти сплачені на погашення податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб в сумі 19700,00 грн. та відобразити в інтегровані картці обліку податку на доходи фізичних осіб наявну оплату зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "Акс - Буд" () цього податку за травень 2016 року у розмірі 19700,00 грн. згідно платіжних доручень від 19.05.2016 № 2966, № 2979.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, податковий орган звернувся до суду зі скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові. На думку скаржника, сплата податків до бюджету може бути підтверджена лише фактичним надходженням коштів на відповідні рахунки органів Державної казначейської служби, а не встановлюватися в інший , не передбачений законом спосіб.

У відзиві на апеляційну скаргу товариство вказало, зокрема, на те, що за наявності відповідних доказів, що підтверджують виконання усіх передбачених законодавством умов для визнання його добросовісним платником, обов'язок зі сплати відповідної суми податкових зобов'язань та поповнення електронного рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, необхідно вважати виконаним, незалежно від фактичного зарахування платежу до бюджетної системи. На думку позивача, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність вини підприємства у несплаті податкових зобов'язань та виконання обов'язку перед бюджетом.

Приписами ч.1 ст.308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого судового рішення, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 26.04.2010 року між Публічним акціонерним товариством "Ерсте Банк" та ТзОВ "Акс-Буд" укладено договір банківського рахунку субєкта господарювання № 4186.

Пунктом 2.3.1, 2.3.2 вказаного договору ОСОБА_1 взяв на себе зобов'язання належним чином виконувати умови цього Договору.

ОСОБА_2 взяв на себе зобов'язання здійснювати розрахункові операції по рахунку (рахунках) Клієнта відповідно до вимог чинного законодавства України та цього договору. Щодо платежів в гривні: платіжні доручення Клієнта та інші платіжні документи, які надійшли до ОСОБА_2 протягом операційного часу виконуються в день їх надходження (п.2.3.2 Договору) (а.с.11-14).

21.01.2014 року рахунок було змінено на №3595.

Відповідно до Статуту Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" (далі ПАТ "ФІДОБАНК") (затвердженого рішенням Загальних зборів акціонерів від 14.04.2016 року, протокол №78, погодженого НБУ 25.04.2016 року), останній є правонаступником прав та зобовязань Публічного акціонерного товариства "Ерсте Банк"(а.с.9-10).

З метою виконання норм податкового законодавства ТзОВ "Акс-Буд" надіслало до ДПІ у м. Рівне(а.с.71-87):

- податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2016 року, яка отримана 20.04.2016 року відповідно до квитанції №2;

- податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2016 року, яка отримана 20.05.2016 року відповідно до квитанції №2;

- податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2016 року, яка отримана 17.06.2016 року відповідно до квитанції №2(а.с.71-79);

- податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 1 квартал 2016 року форми №1ДФ, який отриманий 10.05.2016 року відповідно до квитанції №2;

- податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 2 квартал 2016 року форми №1ДФ, який отриманий 04.08.2016 року відповідно до квитанції №2.

Судом встановлено, що позивач подав до ПАТ "ФІДОБАНК" платіжні доручення від 19.05.2016 року №2967, №2970, №2972, №2976, №2977, №2978 на загальну суму 78 600грн., копії яких наявні в матеріалах справи, для сплати зобовязань з податку на додану вартість за вищенаведені періоди та поповнення реєстраційного ліміту суми податку на додану вартість (для своєчасної реєстрації податкових накладних), згідно із бухгалтерської довідки підприємства (а.с.15-17, 70). Вказані платіжні доручення прийняті 19.05.2016 року, про що поставлено відповідний штамп банком.

Також, позивач подав до ПАТ "ФІДОБАНК" платіжні доручення від 19.05.2016 року №2966, №2979 на загальну суму 19 700 грн., копії яких наявні в матеріалах справи, для сплати зобовязань з податку на доходи фізичних осіб за вищенаведені періоди(а.с.34). Платіжні доручення прийняті 19.05.2016 року, про що поставлено відповідний штамп банком.

Позивач зазначає, що 27.05.2016 року банк повідомив його, що у звязку із рішенням НБУ від 20.05.2016 року №8 «Про віднесення ПАТ "ФІДОБАНК" до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення 20.05.2016 року №783 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ФІДОБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» - не здійснюється задоволення вимог кредиторів банку та примусове стягнення коштів та майна банку.

Водночас, слід звернути увагу на те, що позивач ініціював переказ грошових коштів з податку на додану вартість на суму 78 600грн. та з податку на доходи фізичних осіб на суму 19 700грн., згідно із платіжних доручень, до запровадження тимчасової адміністрації банку.

У звязку з наведеним, листом від 12.07.2017 року ТзОВ "Акс-Буд" звернулося до відповідача із заявою про зарахування коштів та визнання податкових зобовязань підприємства виконаними(а.с.18).

Листом від 02.08.2017 року №3982/10/17-00-12-01-0711 ГУ ДФС у Рівненській області повідомило, що заява про зарахування коштів не підлягає виконанню через відсутність сплачених коштів. Крім того зазначило, що у разі ненадходження грошових коштів на бюджетні рахунки органу державного казначейства і не зарахування їх до дохідної частини державного або місцевого бюджетів, податкові зобовязання або податковий борг - не можуть вважатися погашеними. Таким чином, незважаючи на причину несплати податкових зобовязань, зокрема, у разі порушення банком строків виконання доручень клієнтів на переказ коштів, Податковий кодекс України не звільняє платника податків від обовязку сплатити основну суму податкового зобовязання або податкового боргу, а податковий орган, відповідно від стягнення такого податкового боргу (а.с.19).

Факт не поповнення електронного рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та не відображення операцій по зарахуванню податку на додану вартість на суму 78 600грн. та податку на доходи фізичних осіб на суму 19 700грн., підтверджується копіями інтегрованих карток платника податків, витягом з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість - ТзОВ "Акс-Буд" (а.с.53-59, 60-61, 90).

Наведені обставини слугували підставою звернення підприємства з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 67 Основного Закону, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно пп. 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі ПК України), платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із пункту 36.1. ст. 36 цього Кодексу, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Разом з тим, відповідно п. 38.1 ст. 38 ПК України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації (п. 57.1 ст. 57 Кодексу).

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Так, згідно з п. 8.1 ст. 8 Закону України від 05.04.2001 № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Згідно із п.22.1 ст.22 Закону України від 05.04.2001 року №2346, ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: платіжне доручення; платіжна вимога-доручення; розрахунковий чек; платіжна вимога; меморіальний ордер.

Відповідно до п. 22.4 ст. 22 зазначеного Закону ініціювання переказу вважається завершеним з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника. При цьому банк має забезпечити фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі не пізніше наступного робочого дня.

ОСОБА_2 та їх клієнти мають право передбачати в договору інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту , строки виконання доручень клієнта.

Відповідно до Порядку ведення органами ДФС України оперативного обліку платників податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страху, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016р. №422, дані про надходження платежів до бюджету відображаються в інформаційній обліковій системі органів ДФС на підставі документів, що одержуються від органів Державного казначейства України.

Відображення надходження коштів в рахунок податкових зобов'язань платників податків проводиться в інформаційній системі датою зарахування зазначених коштів на бюджетні рахунки , відриті в органах Державного казначейства, у день отримання від таких органів відомостей про зарахування та повернення коштів з відповідних рахунків у порядку, встановленому Наказом Міністерства фінансів України від18.07.2016р. №621 "Про затвердження Порядку взаємодії органів Державної казначейської служби України та органів ДФС України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями".

Згідно п. 2.19 Інструкції №22 Розрахункові документи, що надішли до банку протягом операційного часу, він виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу , банк виконує наступного робочого дня. Розрахункові документи на списання коштів з рахунків платника , що надійшли до банку після операційного часу, банк може виконувати в день їх надходження, якщо це визначено договором банківського рахунку. За порушення цих строків банк, що обслуговує платника, несе відповідальність згідно із законодавством України.

Згідно з п.31.1.ст.31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк , вважається не сплаченим своєчасно.

Підпунктом 36.5. ст.36 ПК України передбачено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до пп.4.1.3 п.4.1. ст.4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується на принципах серед яких невідворотність настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства.

Згідно з п.87.9.ст.89 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбуваються зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст.95 цього Кодексу або рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі , в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок відображення в інтегрованій картці обліку платника податку акцизного податку сплату податку платником у випадку, коли така сплата здійснена через банківську установу, однак ці кошти з незалежних від платника обставин не були зараховані на відповідний рахунок Державного казначейства - відсутній.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач ініціював переказ грошових коштів через ПАТ "ФІДОБАНК" згідно із платіжних доручень від 19.05.2016 року №2967, №2970, №2972, №2976, №2977, №2978 на загальну суму 78 600грн., для поповнення електронного рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та сплати зобовязань з податку на додану вартість. Також, ініціював переказ грошових коштів через ПАТ "ФІДОБАНК" згідно із платіжних доручень від 19.05.2016 року №2966, №2979 для сплати податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 19 700грн.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про те, що кошти були зараховані на відповідний рахунок Державного казначейства, навіть з порушенням строку. Наявність грошового залишку позивача в сумі 179 832,75грн. на рахунку №595 в ПАТ "ФІДОБАНК" , також не підтверджує їх зарахування.

Відповідно до повідомлення уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПУАП "Фідобанк" наданого на запит суд встановлено, що платіжні доручення про які зазначено у даній справі були повернуті позивачу без виконання засобами системи "Клієнт - ОСОБА_2" із зазначенням причин повернення, а саме що банк виведений з ринку як неплатоспроможний. На даний час позивач включений до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_2.

Крім того відповідно до відомостей наданих до справи 10.05.2018 року ГУ ДКС України у Рівненській області встановлено, що зарахування податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати відповідно до платіжних доручень від 19.05.2016 року № № 2966, 2979 - не виявлено.

З огляду на наведені норми законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обовязок позивача - ТзОВ "Акс-Буд" зі сплати податків не є виконаним.

Його доводи, з посиланням на позицію Верховного Суду, з приводу того, що з моменту прийняття банком зобов'язання з виконання доручення клієнта на переказ коштів платник внесків не може нести відповідальності у вигляді штрафних санкцій за невчасну сплату внесків, при умові що такий платник звернувся до банку у строк сплати цих внесків суд не може взяти до уваги, так як зазначена позиція стосується обставин, коли банком, який опрацьовував платіжні доручення невчасно зарахував кошти на рахунки ДКС України, або ж позивач вчасно здав платіжні доручення на опрацювання до банку, але внаслідок того, що банк має на їх опрацювання декілька операційних днів і ці кошти були зараховані до бюджету пізніше . При цьому суд наголошує про те, що в зазначеному позивачем випадку кошти все ж таки були зараховані до бюджету.

В даній справі суд встановив відсутність надходження коштів до бюджету, взагалі, з причин, що не залежали від волі сторін, а тому внаслідок виявлення таких обставин позивач мав виконати свій обов'язок по сплаті податків, а потім вирішувати питання щодо повернення своїх кошів, що залишились на рахунках у ліквідованому банку.

Суд зазначає, що обставини виконання позивачем обов'язку по сплаті податків з порушенням строку, з незалежних від його волі причин, можуть бути враховані при вирішенні питання щодо застосування штрафних санкцій, якщо б такі були застосовані, а не при розгляді даної справи про визнання неправомірною відмову щодо зарахування коштів в рахунок сплати податкових зобовязань, зобовязання відповідача зарахувати ТзОВ "Акс-Буд" податкові зобовязання з податку на додану вартість в розмірі та з податку на доходи фізичних осіб і відобразити в інтегрованій картці обліку платника податку на додану вартість, наявну оплату зі сторони ТзОВ "Акс-Буд" цього податку.

Таким чином, аналізуючи обставини даної справи та оцінюючи зібрані у справі докази, колегія суддів знаходить не обґрунтованими висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимог даного позову, а тому постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції

Оскільки, судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи і порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з цим виникає необхідність у задоволенні апеляційної скарги та відповідно у скасуванні постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 06.12.2017р.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області задовольнити, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "06" грудня 2017 р. скасуватискасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Акс-Буд" до Головного управління ДФС у Рівненській області - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_1

Повне судове рішення складено "11" червня 2018 р.