Справа № 338/561/18
Суддя: Битківський Л. М.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/561/18

07 червня 2018 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Битківського Л.М.

секретаря Дякун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Богородчани справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом у якому оскаржив постанову, винесену інспектором ВДБР УПП в Івано-Франківській області Гарбарем В.В. від 08 травня 2018 року, якою він визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 гривень.

Заявлені вимоги позивач мотивував тим, що 08.05.2018 року стосовно нього, як начальника філії «Богородчанська дорожня експлуатаційна дільниця» інспектором було винесено постанову про притягнення до відповідальності за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільної дороги Р-38 «Богородчани-Гута».

В судовому засіданні позивач та представник позивача заявили, що винесену постанову вважають незаконною, оскільки у ній не зазначено суті адміністративного правопорушення, яке ставиться у вину позивачу, а лише формально переписано у постанову норму закону без конкретних вказівок на дії, що вчинені ним безпосередньо. У постанові немає посилання на жоден доказ, який би підтверджував його вину. Зокрема під час оформлення постанови інспектор не взяв до уваги його пояснень, проігнорував документи, що були подані ним під час розгляду адміністративної справи і ніяким чином не дав їм оцінки. Крім того, інспектор мав можливість опитати осіб, які могли дати пояснення по суті питання, що було предметом дослідження. Однак пояснення головного інженера філії, які вислухав інспектор і, які спростовували його звинувачення, письмово не оформлені і не долучені до матеріалів справи. На думку позивача та його представника відповідач не розібрався із особою, яка є відповідальною за вчинення дій, які поставлені у вину позивачу. Так, «Богородчанська ДЕД» є філією Дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» і не є окремою юридичною особою, а лише структурним підрозділом підприємства. ОСОБА_1, як начальник філії, у межах своєї компетенції організовує оперативно-господарську діяльність і виконання тих завдань, які ставить перед ним директор підприємства і у межах фінансування, отриманого від підприємства. Автомобільна дорога Р-38 «Богородчани-Гута», балансоутримувачем якої є Служба автомобільних доріг України дійсно обслуговується Богородчанським ДЕД, однак у межах планових завдань, доведених підприємством та затверджених начальником служби автомобільних доріг Івано-Франківської області. Так, протягом січня-квітня 2018 року на експлуатаційне утримання вказаної дороги виділялись кошти під виконання конкретних цілей. Їх освоєння було відображено у актах виконаних робіт. Інспектору було запропоновано оцінити вказані документи, однак вникати у суть поданих відповідачу документів він не захотів, а формально виніс постанову. Просили оскаржувану постанову скасувати.

Інспектор ВДБР УПП в Івано-Франківській області Гарбар В.В. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав. Пояснив, що 13.04.2018 року комісією у складі представника служби автомобільних доріг, начальника відділу ДБР УПП в Івано-Франківсьій області та представника філії Богородчанської ДЕД було складено акт весняного обстеження умов дорожнього руху на автомобільній дорозі державного значення Р-38 Богородчани-Гута. Вказаним актом було виявлено ряд недоліків для усунення яких необхідно було вжити відповідних заходів. Переконавшись, що описані недоліки не усунуто, він 08.05.2018 року прибув на підприємство і у кабінеті начальника філії ОСОБА_1 розглянув справу про адміністративне правопорушення і виніс постанову. Одночасно ним було внесена вимога (припис) про усунення виявлених порушень. Оскаржену постанову вважає законною. Документи, що були подані позивачем під час розгляду адміністративної справи, не спростовували вини ОСОБА_3 Письмових пояснень від останнього він не отримував, клопотань про долучення до матеріалів справи письмових пояснень позивач не заявляв.

Представник УПП ОСОБА_4 у судовому засідання заперечив проти задоволення заявлених вимог. Доводи позивача вважає не обґрунтованими. Заперечення позивача під час розгляду адміністративної справи зводились лише до відсутності належного фінансування. Однак вказана обставина не може бути підставою для звільнення ОСОБА_1 від виконання покладених на нього обовязків по забезпеченню дотримання норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг, які перебувають на обслуовуванні цього підприємства. Доводи позивача про відсутність у постанові посилання на докази також вважає не обґрунтованими, оскільки позивач клопотань про долучення до матеріалів адмінстартвиної справи доказів (в тому числі його письмових пояснень, пояснень головного інженера, інших документів) не заявляв. З поданих позивачем у ході судового розгяду документів встановлено, що філія Богородчанський ДЕД протягом січня-квітня 2018 року отримувала фінансування на утримання згаданої дороги і виявлені порушення могли бути упереджені, або ліквідовані. Однак з часу складання акту перевірки до моменту винесення постанови ніяких дій по ліквідації цих порушень здійснено не було.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Частина 2 статті 2 КАС визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що має ґрунтуватися не всебічному, повному і обєктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. (ст.283 КУпАП).Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно з постановою інспектора ВДБР УПП в Івано-Франківській області Гарбара В.В. серії БР №459835 від 08.05.2018 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.140 КУпАП за те, що будучи посадовою особою, начальником філії «Богородчанська ДЕД», порушив правила, норми і стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільної дороги Р-38 «Богородчани-Гута» і допустив порушення ДСТУ 3587-97.

Разом з тим, ч.1 ст. 140 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Вказана норма є бланкетною і зобовязує посадову особу, яка її застосовує, визначити і конкретизувати суть порушення, зокрема вимог до експлуатаціного стану автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів із посилання на конкрений пункт ДСТУ 3587-97, який містиь 4 розділи та додатки. Вказаної вимоги відповідачем не дотримано і не зазначено, яких саме порушень норм і стандартів допущено з вини ОСОБА_1

Крім того, вказана постанова, на думку суду, не відповідає вимогам ст. 283 КупАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Посилання на жодний доказ вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення у постанові немає. Разом з тим, як встановлено судом, позивачем на спростування доводів про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення подавались письмові докази, які до матеріалів адміністративної справи не долучені.

Візуальне спостереження за станом дотриманням , норм, стандартів, правил, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг, працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

В іншому випадку, на думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22.12.2010 року.

Суд звертає увагу, що статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку для підтвердження порушення відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема акт перевірки (обстеження) умов утримання дороги, тощо. Посилання відповідача на попередньо складений 13.04.2018 року акт перевірки не може бути прийнято судом, оскільки з моменту складання такого акту минуло більше 20 днів і інспектором ніяким чином у винесеній постанові не доведено, що вказані у цьому акті недоліки не усунуто.

Крім того, на думку суду ОСОБА_1, який є начальником філії «Богородчанська ДЕД» ДП "Івано-Франківський облавтодор» не є належним субєктом правопорушення, передбаченого ст 140 ч.1 КУпАП, оскільки відповідно до п.3.1 Положення про філію, така є відособленим підрозділом Підприємства і не є юридичною особою. Згідно п.5.8 відносини Філії з іншими субєктами підприємницької діялності будуються на підставі договорів, що укладаються Підпрємством, і доручень Підприємства. Забезпечення діяльності Філії здійснюється начальником за рахунок коштів, переданих Філії Підприємством як оборотні кошти, отримані Філією за результатами господарської діяльності.

З представлених позивачем суду планів-завдань на січень-квітень 2018 року встановлено, що такі доводяться до виконання філії службою автомобільних доріг та ДП «Івано-Франківський облавтодор» і у межах конкретно виділених фінансових ресурсів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №459835, винесену інспектором ВДБР УПП в Івано-Франківській області Гарбарем В.В. від 08 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.140 ч.1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду в 10-ти денний строк з дня його проголошення через суд першої інстанції.

Суддя Битківський Л.М.