Справа № 522/22141/17
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2018-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/508/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання - Шевчик В.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління реклами Одеської міської ради, третя особа - Комунальна установа «Одесреклама», про визнання протиправним скасування припису, стягнення судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

До суду 23.11.2017 року надійшов позов ОСОБА_3, пред'явлений до Управління реклами Одеської міської ради, третя особа - Комунальна установа «Одесреклама», та згідно уточнень від 04.12.2017 року позивачка просила:

- визнати протиправним та скасувати припис управління реклами ОМР та акт КП «Одесреклама» проведення демонтажу №2479 від 14.11.2017 року;

- зобов'язати КП «Одесреклама» повернути позивачу вивіску «Grand Cafe», яку було демонтовано згідно акту проведення демонтажу №2479 від 14.11.2017 року;

- зобов'язати управління реклами ОМР надати акт фіксації №10054 від 26.10.2017 року та припис управління реклами ОМР про усунення порушень «01-30/9267 від 27.10.2017 року;

- вирішення питання про стягнення судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується копією виписки та витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 01.12.2015 р. між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «Випхол Оксаминте» був укладений договорів оренди №31/12/2015 р, яким ФОП ОСОБА_3 було передано в строкове платне користування будівля загальною площею 600 кв.м., яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1. Зазначена будівля належить на праві приватної власності ТОВ «Випхол Оксамитне», що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав па нерухоме майно. У будівлі за адресою: 65122, АДРЕСА_1 знаходиться Кафе-бар «Grand Cafe», де ФОП ОСОБА_3 здійснює свою господарську діяльність з надання послуг харчування та обслуговування напоями. Біля входу до Кафе-бару «Grand Cafe» за адресою: 65122, АДРЕСА_1, була розміщена вивіска з назвою «Grand Cafe». 14.11.2017 р. зазначену вивіску було демонтовано та надано Акт проведення демонтажу №2479, який був складений на підставі Акту фіксації №10054 від 26.10.2017 р.. та Припису управління реклами Одеської міської ради про усунення порушень №01- 30/9267 від 27.10.2017 р.. Однак станом на 14.11.2017 р. Акт фіксації №10054 від 26.10.2017 р. та Припис управління реклами Одеської міської ради про усунення порушень №01-30/9267 від 27.10.2017 року ані ФОП ОСОБА_3, ані ТОВ «Випхол Оксаминте» не отримували. Після демонтажу зазначеної вивіски, директором ТОВ «Винхол Оксамитне» ОСОБА_4, як власником вищезазначеного приміщення та вивіски, було подано заяву на ім'я в.о. директора КП «Одесреклама» ОСОБА_5, в якій директором ГОВ «Винхол Оксамитне» ОСОБА_4 зазначив, що приписів та актів фіксації власник вивіски та орендатору (ФОП Тінтулова Аліна В'ячеславівні) не надавали.

Позивачка вважає, що управлінням реклами Одеської міської ради було необґрунтовано віднесено вивіску з назвою «Grand Cale», яка розміщена за адресою: 65122, АДРЕСА_1 до об'єкту давнішньої реклами та неправомірно складено Акт проведення демонтажу №2479 та припис управління реклами Одеської міської ради про усунення порушень №01-30/9267.

Посилалась на те, що, враховуючи зміст інформації, яка містилася на вивісці що належить ТОВ «Винхол Оксамитне» - «Grand Cafe», місце її розташування - біля входу в приміщення, яке займає позивачка та здійснює там свою господарську діяльність, відсутність на даній вивісці закликів до придбання товарів чи надання послуг або іншої інформації, що призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких осіб чи товару, тому дану вивіску не можна ідентифікувати як зовнішню рекламу, та, як наслідок, її розміщення не потребує одержання дозволу на розміщення об'єкта зовнішньої реклами. Також, посилалась на те, що з фотофіксації не вбачається, щоб вивіска містила будь-яких написи із закликами щодо надання послуг саме у Кафе барі «Grand Cafe». Також, нею не було отримано вказаний Акт фіксації правопорушень № 10054 від 26.10.201 7 р. та Припис управління реклами Одеської міської ради про усунення порушень №01- 30/9267 від 27.10.2017 р., складений КП «Одесреклама», щодо порушень розміщення зовнішньої реклами за адресою: 65 122, АДРЕСА_1. Вважає, що відповідачем не було доведено правомірність віднесення вивіски під назвою «Grand Cafe» розміром 0,95 м на 2,355 м за адресою: 65122, АДРЕСА_1, до об'єктів зовнішньої реклами та, як наслідок, не довело правомірність винесення Припису про усунення порушень №01-30/9267 від 27.10.2017 р.. За вказаних обставин звернулась до суду з дійсним позовом.

Провадження у справі було відкрито ухвалою суду від 11.12.2017 року.

До суду 26.12.2017 року надійшов письмовий відзив від управління реклами Одеської міської ради, згідно якого позовні вимоги ФОТ ОСОБА_3 не визнали та просили відмовити. Посилались на те, що як вбачається з акту фіксації № 010054 від 26.10.2017 року, та доданої до нього фото фіксації, а також припису управління реклами про усунення порушень № 01-30/9267 від 27.10.2017 року, Позивач розміщує за адресою: АДРЕСА_1-а, рекламний засіб на фасаді розмірами 0,75м х 1,2м х 1 сторону у кількості 1 штуки та стаціонарний наземний рекламний засіб арочного типу розміром 3,6м х 0,55м х 1 сторону (т=0,05) у кількості 1 штук. Інформацію про суб'єкта господарювання, який здійснює господарську діяльність за даною адресою, надано співробітнику КП «Одесреклама» співробітниками ФОП ОСОБА_3. Детально розглянувши характер та зміст інформації, розміщеної на зазначених вище конструкціях, який випливає з фотофіксації до акту фіксації, та вимоги нормативно-правових актів є очевидним, що дані конструкції: не містять зареєстроване найменування особи яким є - фізична особа - підприємець у відповідності до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи; не містять інформацію про час роботи Позивача; розміщуються без виданого у встановленому порядку технічного паспорту вивіски. Посилались на те, вказаний напис розмішується y доступному для пішоходів та транспортних засобів місці та привертають увагу невизначеного кола осіб до кафе. Дані конструкції не містять інформацію про час роботи Позивача. Посилались на те, що конструкція арочного типу розміром 3,6м х 0,55м х 1 сторону розміщена не біля входу у приміщення, що суперечить ч.6 ст. 9 ЗУ «Про рекламу». За таких обставин, вважають, що зазначена конструкція арочного типу не відповідає жодним законодавчо визначеним критеріям та ознакам вивіски у тому числі наведеним у ч.6 ст.9 Закону України «Про рекламу», і відповідно, дані конструкції не можуть бути ідентифікована як вивіска. Посилалась на те, що стаціонарний наземний рекламний засіб арочного типу розміром 3,6м х 0,55м х 1 сторону (т=0,05) у кількості 1 штуки за адресою: АДРЕСА_3, є нічим іншим, як зовнішньою рекламою в розумінні ст. 1 Закону України «Про рекламу». Додатково зазначили, що Позивач подавала до КП «Одесреклама» заяву з проханням виставити рахунок за користування місцями для розміщення рекламних конструкції за період з 01.09.2017 року по 30.09.2017 року, зокрема, рекламної конструкції арочного типу. Керуючись викладеним вважають, що спірні конструкції є зовнішньою рекламою, що підтверджено безпосередньо ФОП ОСОБА_3 при укладанні договору обстеження рекламних конструкцій Позивача. Крім того, Заява була подана від імені Позивача, що знову таки підтверджує, що дані конструкції розміщуються саме Позивачем. Між тим, у позивачки відсутні дозволи на розміщення зовнішньої реклами за адресою: АДРЕСА_3. Посилались на те, що акт фіксації є внутрішнім документом, на підставі якого управління реклами проводиться аналіз виявлених порушень та в результаті чого, управлінням реклами проводиться аналіз виявлених порушень та в результаті чого, управління реклами звертається до особи з приписом про усунення порушень протиправно розміщеного рекламного засобу. Стверджували, що Позивачу неодноразово направлялись приписи про усунення порушень, проте, Відповідач не реагував на дані приписи. Так, 30.10.2017 року припис було залишено за місцем розташування рекламних конструкцій, винесений на підставі акту фіксації № 010054 від 26.10.2017 року, що підтверджується написом на приписі. З урахуванням викладеного просили відмовити у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_3.

Розгляд справи, призначений на 26.12.2017 року, був відкладений за клопотанням сторін на 15.02.2018 року.

До суду 14.02.2018 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача, згідно якої представник позивача наполягали на тому, що вивіска «Grand Cafe» не містить закликів до придбання товарів чи надання послуг або іншої інформації, призначеної сформувати, або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес у відношенні такої особи, або товару (послуги), так інформація не є рекламою. Вважають, що посилання відповідача про те, що дані конструкції розміщуються не біля входу у приміщення та не містять інформацію про час роботи позивача не заслуговують на увагу, оскільки доводи щодо розміщення вивіски спростовуються наявною у матеріалах справи фотофіксацією. Посилалась на те, що нею не було отримано жодних приписів та актів у відповідності до п.7.3 та.п.7.4 Порядку. Стверджувала те,що відповідачем при демонтажі було порушено приписи ч.2 ст.41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, оскільки демонтаж вивіски був проведений у неробочий час, а під час демонтажу вивіски представники відповідача проникли до приватної власності ТОВ «Винхол Оксамитне». Вважає, що розміщення вивіски біля входу у приміщення, в якому вона здійснює свою господарську діяльність, є цілком правомірним та таким, що не суперечить нормам чинного законодавства.

13.03.2018 року від представника управління реклами Одеської міської ради надійшли до суду письмові заперечення на відповідь на відзив, згідно яких наполягали на тому, що демонтована конструкція є рекламою, на розміщення якого у позивачки відсутній договір. Посилались на те, що ними було дотримано порядок демонтажу спірної конструкції, оскільки позивачем не було виконано вимог припису, ними було винесено направлення на здійснення демонтажу, КП «Одесреклама» було організовано демонтаж рекламного засобу, тобто як управління реклами ОМР, та і КП «Одесреклама» діяли в межах, наданих повноважень та функцій щодо демонтажу протиправно розміщеного рекламного засобу. Вважають безпідставними посилання позивача на положення Закону України «Про захист прав споживачів». Вважають, що позивач не скористалась своїм правом розмістити біля входу у приміщення вивіску з інформацією про найменування суб'єкту господарювання та режиму роботи, а розмістив рекламні конструкції без дозволу, що призвело до порушення норм чинного законодавство про рекламу. Між тим, позивачем проігноровано як доказ її власну заяву з проханням встановити рахунок за користування місцями на розміщення рекламних засобів за період з 01.09.2017 року по 30.09.2017 року, зокрема, на розміщення рекламної конструкції арочного типу. Так у згаданій заяві ФОП ОСОБА_3 власноруч зазначає вид конструкції - рекламний засіб. Посилались на те, що 01.08.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір на виконання робіт з технічного обстеження рекламних конструкції, підписаний безпосередньо ФОП ОСОБА_3, згідно Додатку №1 до якого об'єктом обстеження є саме рекламний засіб арочного типу, розміщений позивачем за адресою: АДРЕСА_3. Отже, за наведеними доказами позивач підтверджує той факт, що стаціонарна наземна конструкція арочного типу з написом «Grand Cafe» є рекламним засобом. За вказаних обставин, управлінням реклами ОМР вірно дійшло висновку, що спірні демонтовані конструкції, які розміщуються позивачем, є рекламними у розумінні ст. 1 Закону України «Про рекламу» та підлягають демонтажу як розміщенні з порушенням вимог чинного законодавства України.

Ухвалою суду від 13.03.2018 року було закрито провадження в частині позовних вимог ФОП ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Одесреклама».

08.05.2018 року стороною відповідача надано до суду у якості доказу на підтвердження їх пояснень копію договору №2307-ТО про виконання робіт (послуг) з технічного обстеження від 01.08.2017 року, укладеного між КП «Одесреклама» ОМР та ФОП ОСОБА_3, у додатку №1 до якого визначено перелік рекламних засобів та зазначено про рекламні засоби арочного типу за адресою: АДРЕСА_3.

Протокольно 01.06.2018 року судом було вирішено питання про залучення в якості третьої особи на стороні відповідача КУ «Одесреклама» Одеської міської ради, яка є правонаступником КП «Одесреклама» Одеської міської ради.

Представник позивача - ОСОБА_6 (по довіреності від 22.11.2017 року) у судовому засіданні 01.06.2018 року позовні вимоги та обставин, якими вони обґрунтовані, підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - Гершкулова О.В. (по довіреності від 19.02.2018 року), яка також по довіреності від 11.05.2018 року представляє інтереси КУ «Одесреклама» Одеської міської ради у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити у їх задоволенні за обставин та підстав, висловлених ними у письмову відзиві на позов та заперечення на відповідь на відзив.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у судовому засіданні, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується копією виписки та витягу єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.7-9).

01.12.2015 р. між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «Випхол Оксаминте» був укладений договорів оренди №31/12/2015 р., яким ФОП ОСОБА_3 було передано в строкове платне користування будівля загальною площею 600 кв.м., яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10). Зазначена будівля належить на праві приватної власності ТОВ «Випхол Оксамитне», що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав па нерухоме майно.

У будівлі за адресою: 65122, АДРЕСА_1 знаходиться Кафе-бар «Grand Cafe», де ФОП ОСОБА_3 здійснює свою господарську діяльність з надання послуг харчування та обслуговування напоями. Біля входу до Кафе-бару «Grand Cafe» за адресою: 65122, АДРЕСА_1, була розміщена вивіска з назвою «Grand Cafe».

Судом встановлено, що згідно акту фіксації №010054 від 26.10.2017 року зафіксовано розміщення без дозвільних документів фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 рекламних конструкцій на фасаді 1шт. розміром 0,75 х1,2Х1 та стаціонарного наземного рекламного засобу арочного типу - 1шт. розмір 3,6 х 0,55 х 1 (т=0,05).

За результатами встановлених порушень, 27 жовтня 2017 року Управління реклами Одеської міськради винесло на адресу ФОП ОСОБА_3 припис про їх усунення за №01-30/9267, в якому містилася вимога про демонтаж зазначений рекламних засобів протягом 5 тижнів з моменту отримання даного припису, оскільки вони розміщені без дозвільних документів (т.1 а.с.40-41).

14.11.2017 р. зазначену вивіску Кафе-бару «Grand Cafe» за адресою: 65122, АДРЕСА_1, було демонтовано та надано Акт проведення демонтажу №2479, який був складений на підставі Акту фіксації №10054 від 26.10.2017 р.. та Припису управління реклами Одеської міської ради про усунення порушень №01- 30/9267 від 27.10.2017 р..

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Засади рекламної діяльності в Україні, а також відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами, регулюються Законом України «Про рекламу».

Згідно зі ст. 1 вказаного Закону реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про рекламу» розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Відповідно до пункту 6.25 Правил розміщення реклами в м. Одесі у редакції, затвердженої рішенням виконкому Одеської міської ради №434 від 22 квітня 2008 року визначено, що під місцем реалізації товару та/або надання послуг розуміється внутрішня частина власного чи орендованого суб'єктом господарювання приміщення (будівлі, споруди, у тому числі павільйону, кіоску, тощо), в якому відбувається реалізація товару та/або надання послуг споживачам.

Як вже було встановлено вище, позивач здійснює свою господарську діяльність безпосередньо у приміщенні, будь-які додаткові споруди до складу цього приміщення не входять.

Таким чином, доводи позивача, що конструкції з інформацією про товар знаходяться на спорудженнях, які є його власністю не ґрунтуються на будь-яких доказах.

Водночас, можливо зробити висновок, що щити, які розміщені на зовнішній поверхні будівлі і на яких міститься інформація, яка призначена сформувати обізнаність споживачів та інтерес щодо товару та послуг є - зовнішньою рекламою.

Відповідно пункту 2 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2003 року № 2067:

- спеціальні конструкції тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові та несвітлові, наземні та не наземні (повітряні), плоскі та об'ємні стенди, щити, панно, транспаранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі тощо), які використовуються для розміщення реклами;

- вивіска чи табличка елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб'єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.

Таким чином, інформація про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, а також інформація, розміщена на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу у таке приміщення, яка не містить закликів придбавати товар або послугу, що реалізується суб'єктом, не є рекламою у розумінні частини 7 статті 8 та частини 6 статті 9 Закону України «Про рекламу», оскільки підпадає під визначення «вивіска» чи «табличка».

Так, з фотофіксації вбачається, що конструкції з написами (мовою оригіналу) «Grand Cafe» розташовані на зовнішній поверхні споруди, їх текст орієнтовано на проїжджу частину.

Проаналізувавши текст, який містився на конструкціях позивача, можливо зробити висновок про його невідповідність вимогам даної правової норми, оскільки в ньому:

- відсутнє зареєстроване найменування особи, що здійснює підприємницьку діяльність (ФОП ОСОБА_3.), від його діяльності та час роботи;

- не зазначено знаки для товарів і послуг, що належать (ФОП ОСОБА_3.).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частина 1 статті 81 КАС України встановлює, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд може призначити експертизу.

Суд вважає правильним посилання відповідача про те, що до складу вивіски не може включатися інформація про продукцію та її ціну (товари, послуги), що реалізується або надається власником вивіски, а також інформація про розпродаж товару. Ключова особливість вивіски - її інформаційний характер: вона не закликає покупця до вчинення угоди чи придбання продукту.

При цьому, суд враховує, що позивачка неодноразово сама визнавала той факт, що спірні конструкції є рекламними засобами, що підтверджується копією договору на виконання робіт з технічного обстеження рекламних конструкції, підписаний безпосередньо ФОП ОСОБА_3, згідно Додатку №1 до якого об'єктом обстеження є саме рекламний засіб арочного типу, розміщений позивачем за адресою: АДРЕСА_3.

До того ж, конструкції позивача не можуть бути віднесені і до внутрішньої реклами, оскільки остання, на відміну від тих що буди демонтовані, розміщується всередині будинків, споруд, у тому числі в кінотеатрах і театрах під час, до і після демонстрації кінофільмів та вистав, концертів, а також під час спортивних змагань, що проходять у закритих приміщеннях, крім місць торгівлі (у тому числі буфетів, кіосків, яток), де може розміщуватись інформація про товари, що безпосередньо в цих місцях продаються (абзац 3 ст.1 Закону України «Про рекламу»).

З урахуванням вищевикладеного суд вважає що дані конструкції -рекламний засіб на фасаді розмірами 0,75м х 1,2м х 1 сторону у кількості 1 штуки та стаціонарний наземний рекламний засіб арочного типу розміром 3,6м х 0,55м х 1 сторону (т=0,05) «Grand Cafe», відносяться до рекламних засобів, а тому для їх розміщення необхідно отримання відповідного дозволу, яке позивач не отримала, тобто дії відповідача правомірні.

За змістом ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах провадиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, та в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. При видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.

Відповідно до п. 24 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року № 206 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов'язаних з розташуванням рекламного засобу.

Контроль за додержанням цих Правил здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад та інші органи відповідно до законодавства (п. 45 вказаних правил).

Пункт 5 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року № 206 передбачено, що для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління.

Таким робочим органом в даному випадку є Управління реклами Одеської міської ради.

Згідно з п.п. 2.2.9 та 2.2.10 Положення «Про Управління реклами Одеської міської ради», затвердженого рішенням Одеської міської ради від 28 лютого 2011 року № 384-VI Управління відповідно до покладених на нього завдань та функцій виконує наступні повноваження:

- надає суб'єктам господарювання обов'язкові до виконання приписи щодо усунення порушень порядку розміщення та розповсюдження зовнішньої реклами, вивісок та реклами на транспорті, а також правил благоустрою території міста, в частині утримання і забезпечення належного технічного стану та зовнішнього вигляду рекламних засобів;

- у випадках, передбачених законодавством та/або актами органів місцевого самоврядування, організовує та контролює заходи з демонтажу рекламних засобів та/ або вивісок, розміщених з порушенням встановленого порядку.

Суд, проаналізувавши дані нормативні акти дійшов висновку, що Управління реклами Одеської міської ради наділено повноваженнями щодо складання припису та демонтажу рекламних конструкцій, вивісок.

Оскільки з цього приводу існує певний правовий висновок, посилання позивача на те, що відповідач не мав повноважень приймати спірне рішення про демонтаж не має правового підґрунтя.

Понад те, дані доводи позивача спростовуються наступними нормами законодавства.

Згідно з пп. 13 п. «а» ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать повноваження щодо надання дозволів у порядку, встановленому законодавством, на розміщення реклами.

Зазначені положення вказаного закону кореспондуються зі ст. 16 Закону України «Про рекламу».

Відповідно до п. 45 Типових правил контроль за їх додержанням здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад та інші органи відповідно до законодавства, уповноважені особи яких відповідно до п. 46 цих Правил у разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами звертаються до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк.

З наведеного слідує висновок, що виконавчий комітет органу місцевого самоврядування, як орган, який надає дозвіл на розміщення зовнішньої реклами та здійснює контроль за дотриманням правил її розміщення, у межах своїх повноважень може приймати рішення про усунення порушень таких правил, зокрема і рішення про зобов'язання розповсюджувача реклами до демонтажу протягом певного строку рекламного засобу, установленого без відповідного дозволу, що спростовує відповідні доводи позивача.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 19 лютого 2013 року у справі № 21-18а13 та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції відповідно до ст. 244-2 КАС України.

Переходячи до підстав та порядку демонтажу рекламних засобів, суд звертається до п.13 Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 24 березня 2011 року №120 (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин).

Так, відповідно до пункту 13.1 даних Правил, демонтаж рекламних засобів здійснюється КП «Одесреклама» за направленням робочого органу.

Демонтаж рекламного засобу здійснюється у випадку, якщо він протиправно розміщений (п.13.2 Правил).

Факт проведення демонтажу рекламного засобу засвідчується актом проведення демонтажу, за необхідності до акта надається фотофіксація місця розташування до та після демонтажу рекламного засобу (п.13.7 Правил).

Таким чином, за відсутності у позивача дозволу на розміщення зовнішньої реклами відповідачем правомірно було видано направлення здійснити демонтаж протиправно розміщених рекламних засобів та у подальшому здійснено демонтаж спірної конструкції.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_3, а тому відмовляє у їх задоволенні.

На підставі викладеного та керуючись ст.19 Конституції України, ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування», Законом України «Про рекламу», ст.ст.2,5-15, 19, 20, 22, 72-77,79, 90, 94, 132, 139, 241-245, 246, 250, 255, 293-295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2) до Управління реклами Одеської міської ради (, місце розташування: м. Одеса, вул. Преображенська, буд. 66), третя особа - Комунальна установа «Одесреклама» (, юридична адреса: м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2-д), про визнання протиправним скасування припису, стягнення судових витрат - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 295 КАС України.

Повний текст рішення суду складено 11.06.2018 року.

Суддя Л.В. Домусчі