Справа № 810/645/18
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 року № 810/645/18

Київський окружний адміністративний суду у складі:

головуючого судді Лапія С.М.,

при секретарі Колесніковій О.І.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника третьої особи Цаль М.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Києві справу за адміністративним позовом гр. ОСОБА_3 до Державного реєстратора філії Комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Дубіни Юлії Володимирівни, третя особа: ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест», про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и в :

До Київського окружного адміністративного суду звернувся гр. ОСОБА_3 з позовом до Державного реєстратора філії Комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Дубіни Юлії Володимирівни, третя особа: ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест», в якому просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 34540946 від 30.03.2017 про реєстрацію права власності квартиру АДРЕСА_1.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем протиправно прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру, оскільки ухвалою Дарницького районного суду м. Києві від 09.02.2017 на неї було накладено арешт, а отже, при здійснення оскаржуваних реєстраційних дій відповідачем порушено вимоги ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.02.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 залучено до участі у справі в якості третьої особи ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест».

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.

Представник третьої особи у судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у письмових поясненнях, та просила у задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що 06.10.2005 року між АКБ «Інтербанк» (Іпотекодержатель) та гр. ОСОБА_3 (Іпотекодавець) укладено іпотечний договір № 89/05-1 (далі - Договір).

Відповідно до п.1 Договору цей Договір забезпечує Іпотекодержателя по виконанню всіх зобов'язань Іпотекодавця за кредитним договором № 89/05-1 від 06.10.2005 .

Предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до договору відступлення права вимоги від 21.10.2016 № 89/05/258/05 ПАТ КБ «ІНТЕРБАНК»відступає ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 89/05-1 та іпотечним договором від 06.10.2005.

На підставі застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя в Договорі ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» направило позивачу як боржнику та іпотекодавцю Лист-вимогу про усунення порушень Кредитного договору та Договору іпотеки, погашення наявної заборгованості та повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» є правомірним правонаступником ПАТ КБ «ІНТЕРБАНК» у зазначених договірних відносинах та має право користуватися усіма матеріальними та процесуальними правами правонаступника.

Відповідно до абз. 3 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:

передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;

право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Статтею 5 Договору іпотеки передбачено наявність відповідного застереження про задоволення вимог іпотекодержателя в позасудовому порядку шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в порядку ст. 37 ЗУ «Про іпотеку».

ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» 16.01.2017 було направлено позивачу лист-вимогу № 16/01/2017, який отримано ним 23.01.2017, що підтверджується поштовим повідомленням № 550.

ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» скористалось правом іпотекодержателя та звернуло стягнення на приміщення шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Державним реєстратором філії Комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Дубіною Юлією Володимирівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 34540946 від 30.03.2017, про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ«ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ»

Позивач, не погоджуючись з даним рішенням, зазначає, що воно прийнято протиправно, оскільки ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09.02.2017 накладено арешт на зазначено квартиру, а тому відповідачем порушено вимоги ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пункти 7, 10 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 22.06.2011 № 703.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» розділ Державного реєстру прав складається з чотирьох частин, які містять відомості про:

1) нерухоме майно;

2) право власності та суб'єкта (суб'єктів) цього права;

3) інші речові права та суб'єкта (суб'єктів) цих прав;

4) обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта (суб'єктів) цих обтяжень.

У разі відсутності відкритого на об'єкт нерухомого майна розділу у Державному реєстрі прав відомості про інші речові права та суб'єкта (суб'єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта (суб'єктів) цих прав вносяться до спеціального розділу Державного реєстру прав, крім випадків, коли така державна реєстрація проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності.

Після відкриття на об'єкт нерухомого майна розділу у Державному реєстрі прав відомості про інші речові права та суб'єкта (суб'єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта (суб'єктів) цих обтяжень переносяться до такого розділу.

Згідно ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав;

12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі:

1) державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

2) державної реєстрації права власності на нерухоме майно з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав та перенесенням щодо такого права власності обтяження, державну реєстрацію якого проведено у спеціальному розділі Державного реєстру прав, чи в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, що є невід'ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав;

3) державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації відповідно до закону;

4) державної реєстрації інших обтяжень речових прав на нерухоме майно;

5) державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за наявності згоди іпотекодержателя або контролюючого органу на відчуження або передачу на іншому речовому праві такого майна - у разі якщо обтяженням є заборона відчуження нерухомого майна, що виникла на підставі договору, або податкова застава;

6) державної реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право на спадщину.

Аналогічні положення містяться у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 №1127.

Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі:

1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;

5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;

6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката;

7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації;

13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Згідно п. 61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 №1127 для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Як слідує з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.03.2017 та Інформаційної довідки від 23.10.2017 та від 13.04.2018, підставою виникнення права власності є договір про відступлення прав за іпотечним договором і договором застави, серія та номер: 18879, виданий 21.10.2016, видавник: посвідчений Чуловським В.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу; лист-вимога, серія та номер: 16/01/2017, виданий 16.01.2017, видавник: ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛЬКОР ІНВЕСТ»; протокол зборів учасників, серія та номер: 09032017, виданий 09.03.2017, видавник: ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛЬКОР ІНВЕСТ»; іпотечний договір, серія та номер: 3805, виданий 06.10.2005, видавник: посвідчений Щербиною Л.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу; договір про внесення змін до іпотечного договору, серія та номер: 3400, виданий 10.12.2007, видавник: посвідчений Щербиною Л.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

Підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу )

Крім того, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна наявна інформація про обтяження:

Вид обтяження: арешт нерухомого майна

Відомості про суб'єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються ОСОБА_3

Обтяжувач: Дарницький районний суд м. Києві, 4, країна реєстрації: Україна

Перенесено із запису: 19178907

Опис предмета обтяження: накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 на праві власності.

Таким чином, ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» при реєстрації права власності на спірну квартиру подано державному реєстратору всі необхідні документи, передбачені ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 №1127.

У свою чергу, відповідачем відповідно до ч. 4 ст. 24 та ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» здійснено оскаржувану реєстраційну дію з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав та перенесенням обтяження.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач при вчиненні реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» за ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» діяв у межах та у спосіб передбачений чинним законодавством.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За наведених вище обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

В силу положень ст. 139 КАС України судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лапій С.М.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення- 11 червня 2018 р.