Справа № 9901/614/18
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 червня 2018 року

Київ

справа №9901/614/18

адміністративне провадження №П/9901/614/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Пасічник С.С., перевіривши позовну заяву Громадської організації "Центр політико-правових досліджень" до Президента України, Верховної Ради України про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

06 червня 2018 року Громадська організація "Центр політико-правових досліджень" звернулась до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовною заявою до Президента України, Верховної Ради України про зобов'язання дотримуватись статті 80 Конституції України в редакції з врахуванням результатів всеукраїнського референдуму 16 квітня 2000 року.

В позовній заяві Громадська організація "Центр політико-правових досліджень" зазначала, що 21 червня 2017 року Генеральний прокурор України Ю.Луценко, керуючись частиною 3 статті 80 Конституції України, частиною 1 статті 27 Закону України "Про статус народного депутата України", частиною 2 статті 482 КПК України, статтею 218 Регламенту Верховної Ради України, вніс до Верховної Ради України подання про надання згоди на притягнення народного депутата України ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності, проте остання 11 липня 2017 року не прийняла постанову на основі вказаного подання, чим, на думку позивача, задіяла інститут депутатської недоторканності, що, в свою чергу, сприяло непритягненню ОСОБА_2 до відповідальності, хоча на проведеному 16 квітня 2000 року всеукраїнському референдумі більшість громадян (майже 26,5 мільйонів) проголосували обмеження депутатської недоторканності та виключення із Конституції України частини 3 статті 80, за змістом якої народні депутати України не можуть бути без згоди Верховної Ради України притягнені до кримінальної відповідальності, затримані чи заарештовані.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Вимоги до позовної заяви встановлені статтею 160 КАС України, згідно з частиною 1 якої у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Разом з тим, згідно з частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Особливості ж провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності, зокрема, Президента України та Верховної Ради України встановлено статтею 266 КАС України, відповідно пункту 2 частини 4 якої Верховний Суд за наслідками розгляду таких адміністративних справ може визнати дії чи бездіяльність Верховної Ради України та Президента України протиправними й зобов'язати їх вчинити певні дії.

Також й пунктом 4 частини 2 статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Отже, виходячи з наведеного, зобов'язання суб'єктів владних повноважень вчинити певні дії є способом відновлення права особи, порушеного діями чи бездіяльністю таких осіб, які вона просить визнати протиправними.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.

Однак, Громадською організацією "Центр політико-правових досліджень" в поданій позовній заяві не наведено обставин, якими вона обґрунтовує свої вимоги як до Президента України, так і до Верховної Ради України із зазначенням, в чому саме полягає протиправність їх дій (бездіяльності).

Також в позовній заяві Громадська організація "Центр політико-правових досліджень", не порушуючи питання визнання дій (бездіяльності) Президента України та Верховної Ради України протиправними, заявила лише вимогу про їх зобов'язання дотримуватись статті 80 Конституції України в редакції з врахуванням результатів всеукраїнського референдуму 16 квітня 2000 року, не конретизувавши, при цьому, в який саме спосіб, на її думку, таке зобов'язання має бути реалізовано.

Разом з тим, в позовній заяві Громадською організацією "Центр політико-правових досліджень" не викладено й власного письмового підтвердження про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, частиною 1 статті 161 КАС України встановлено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Проте, Громадською організацією "Центр політико-правових досліджень" до позовної заяви її копії та копій доданих до неї документів для другого відповідача додано не було.

Частиною 1 статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, зважаючи, що подана Громадською організацією "Центр політико-правових досліджень" позовна заява не відповідає вищенаведеним вимогам законодавства, останню слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення встановлених судом недоліків.

Керуючись статтями 22, 160, 161, 169, 248, 266 КАС України, Суд

у х в а л и в:

Позовну заяву Громадської організації "Центр політико-правових досліджень" до Президента України, Верховної Ради України про зобов'язання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити особі, що подала позовну заяву, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку позовної заяви.

Роз'яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк, позовна разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

...........................

С.С. Пасічник,

Суддя Верховного Суду