Справа № 199/481/18(2-а/199/42/18)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2018 рокусправа № 199/481/18(2-а/199/42/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Суховаров А.В. Головко О.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Дніпрі лейтенанта поліції Шпорт Володимира Юрійовича, Управління патрульної поліції у м.Дніпро Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Дніпрі лейтенанта поліції Шпорт В. Ю., Управління патрульної поліції у м. Дніпро Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову серії ЕАА №265595 від 16.01.2018 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2018 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що рухаючись по Набережній Перемоги позивач перетинав смугу з додержанням правил дорожнього руху. Зупинив позивача раптово водій автомобіля, який стояв біля узбіччя, оскільки під час об'їзду позивачем припаркованного авто, водій останнього відчинив двері, чим спричинив дорожньо-транспортну пригоду, пошкодивши автомобіль позивача. Для того, щоб на схемі була відображена дійсна картина подій, позивач зупинився там де відбулось ДТП.

Позивач вважає, що законних підстав для складання постанови відносно позивача інспектор поліції не мав, так як свідком ДТП він не буд, а був викликаний позивачем після того як ДТП сталось.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без

задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до постанови від 16.01.2018 серія ЕАА №265595 винесеною інспектором 2 роти 4 батальйону управління патрульної поліції м. Дніпра Шпортом В. Ю., 16.01.2018 о 09 год. 58 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки Opel Astra G, д/н НОМЕР_1, рухаючись в м. Дніпрі по вул. Набережна Перемоги, 78 на дорозі, проїзна частина якої поділена на смуги руху лініями дорожньої розмітки, забороняється рухатися, займаючи одночасно дві смуги, чим порушив вимоги п.11 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП, за яке накладено адміністративне стягнення відповідно до у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп. ( а.с.6)

Відповідно до пункту 11.2 ПДР України, на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об'їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Пунктом 11.10 ПДР України передбачено, що на дорогах, проїзна частина яких поділена на смуги руху лініями дорожньої розмітки, забороняється рухатися, займаючи одночасно дві смуги. Наїжджати на переривчасті лінії розмітки дозволяється лише під час перестроювання.

При інтенсивному русі змінювати смугу дозволяється лише для об'їзду перешкоди, повороту, розвороту або зупинки.( п. 11.11 ПДР України)

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення автотранспортний засіб під керуванням позивача був розташований на дорозі, проїзна частина якої поділена на смуги руху лініями дорожньої розмітки, займаючи одночасно дві смуги.

Відповідно до пояснень позивача він, рухаючись по Набережній Перемоги перетинав смугу з дотриманням правил дорожнього руху та вимушений був зупинитись, оскільки водій автотранспортного засобу «ВАЗ», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_3, що був припаркований на узбіччі, відчиняючи двері авто, пошкодив автомобіль позивача.

Відповідно до пункту 11.11 ПДР України при інтенсивному русі змінювати смугу дозволяється лише для об'їзду перешкоди, повороту, розвороту або зупинки.

Пунктом 2.10 ПДР України встановлено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний, зокрема, не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2018 у справі № 201/768/18 ОСОБА_3О визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Вказаним судовим рішенням встановлено наступні обставини.

Так, ОСОБА_3 16.01.2018 о 08 годині 10 хвилин, керуючи транспортним засобом «ВАЗ», д/н НОМЕР_2, зупинився в районі будинку №78 по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі, де, відчинивши двері вищезазначеного транспортного засобу, створив перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого на останній здійснив наїзд автомобіль «Опель», д/н НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1 Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.п.1.3, 1.5, 15.13 ПДР України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Винність ОСОБА_3 підтверджується рапортом інспектора патрульної поліції, схемою місця дорожньо-транспортної події від 16.01.2018, поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_1, а також власними поясненнями ОСОБА_3, відповідно до яких останній дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

На підставі встановлених обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини правопорушника ОСОБА_3 в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Частиною 4 статті 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено обставини дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої встановлено вину водія іншого транспортного засобу та пошкодження автомобіля позивача.

Встановлені обставини об'єктивно підтверджують дотримання ОСОБА_1 положень пункт11.11 ПДР та пункту 2.10 ПДР України та, відповідно, відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому, відповідачем не надано жодного належного доказу, яким би було зафіксовано та підтверджено порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху та наявності встановлених законодавством підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Проте, судом першої інстанції не надано жодної оцінки доводам позивача. Рішення суду першої інстанції не містить посилання на докази, які б були досліджені судом та на підставі яких суд дійшов висновку про доведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що у відповідності до статті 317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2018 року - скасувати.

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАА №265595 від 16.01.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП.

Постанова набирає законної сили 05.06.2018 та за приписами частини 3 статті 272 КАС України є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 05.06.2018.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко