Справа № 264/1213/18
Суддя: Пустовойт Т. В.
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/1213/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2018 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Маріуполі про визнання дій поліцейського неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що 11 лютого 2018 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Постанову по справі про адміністративне правопорушення винесено за те, що 11 лютого 2018 року о 16.10 годині ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 біля будинку №15 по пр.Нікопольському в Кальміуському районі м.Маріуполя та здійснив рух на перехресті на увімкнений забороняючий поєднаний (червоний з жовтим) сигнал світлофора, чим порушено п.8.7.3.є Правил дорожнього руху України. Із постановою не згоден і просить її скасувати, оскільки вважає її необґрунтованою і незаконною. В обґрунтування своїх вимог, позивач вказав, що він дійсно керував автомобілем в зазначений час та його зупинив інспектор патрульної поліції у звязку з тим, що він нібито рухався на заборонений сигнал світлофора, однак вказаного правопорушення він не скоював. Між тим, в подальшому інспектор виніс на місці постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Вважає, що інспектор упереджено та не обєктивно поставився до зясування обставин справи, незаконно визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддав стягненню. Права йому не розяснив, копію постанови не вручив, про існування вказаної постанови йому стало відомо лише 06.03.2018 року після отримання її поштою. Під час винесення постанови не дотримано вимог ст. 245, 276, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи, а саме не було залучено свідків, запис правопорушення фіксувався на особисту цифрову камеру поліцейського, оскільки вимога позивача про надання відповідних документів на вказану цифрову техніку, поліцейським задоволена не була, крім того, в оскаржуваній постанові відсутній навіть запис про те, яким саме технічним засобом здійснювався запис правопорушення. Вважає постанову посадової особи про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною та такою,що підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не зявився, в адміністративному позові виклав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності від 11.03.2016 року, підтримав позовні вимоги з аналогічних мотивів наведених в позові, просив його задовольнити в повному обсязі, розгляд справи проводити у його відсутність.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надіслав до суду відзив, в якому зазначив про законність своїх дій, оскільки позивачем було допущено порушення правил дорожнього руху. За скоєне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн. У підтвердження доводів, надав диск з відеозаписом.

Оскільки обидві сторони у справі надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, та в судове засідання не зявилися особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.3 ст. 194, ч.9 ст. 205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 11 лютого 2018 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 894708 поліцейським 2 роти батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП рядовим поліції ОСОБА_3 було притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що він 11 лютого 2018 року о 16-10 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1 біля будинку №15 по пр.Нікопольському в Кальміуському районі м.Маріуполя, здійснив рух на перехресті на увімкнений забороняючий поєднаний (червоний з жовтим) сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.є Правил дорожнього руху України, що тягне за собою відповідальність, передбачену ч.2 ст.122 КУпАП, за скоєння якого накладено штраф в сумі 425 грн.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об'єкт та об'єктивну сторону правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, що на думку особи, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення полягало у проїзді перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофору.

При цьому, доведеність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст.251 КпАП України. Зокрема такими являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Також Законом України «Про Національну поліцію» та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відеорегістратори.

Представником відповідача надано оптичний диск, відеозапис від 11.02.2018 року, який міститься на ньому, починається з моменту пояснення поліцейським ОСОБА_4 суті правопорушення та закінчується моментом складення відносно нього постанови про адміністративне стягнення, проте відеозапису самого адміністративного правопорушення відеозапис не містить. Тому, враховуючи зазначені обставини, надати оцінку обставинам можливого правопорушення та відповідно законності винесення постанови працівником поліції у суду обєктивної можливості не має.

Отже, до суду будь-яких доказів безпосереднього вчинення правопорушення представлено не було, що є підставою для скасування прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення.

На переконання суду, факт візуального спостереження вчинення адміністративного правопорушення інспектором поліції без забезпечення належних та допустимих доказів, визначених ст.251 КпАП України, зокрема відеофіксації всіх суттєвих обставин, не може доводити винуватість особи у вчиненому адміністративному правопорушенні. А відтак, оскільки позивач категорично заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, а відповідач належними та допустимими доказами факту правомірності своєї постанови через доведеність вини позивача у цьому адміністративному правопорушенні не довів, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною, а дії інспектора 2 роти батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_3 неправомірними, внаслідок чого постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 243-246 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Маріуполі про визнання дій поліцейського неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 11 лютого 2018 року серії АР №894708 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Т.В. Пустовойт