Справа № 805/4920/15-а
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 червня 2018 року

Київ

справа №805/4920/15-а

адміністративне провадження №К/9901/27195/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А., суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС

на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2015 (головуючий суддя - Смагар С.В.)

та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.11.2016 (головуючий суддя - Компанієць І.Д., судді - Сухарьок М.Г., Ястребова Л.В.)

у справі № 805/4920/15-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Димитроввантажтранс»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС

про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Димитроввантажтранс» (далі - Товариство) звернулося до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - СДПІ) про скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2015 №/4241/10/28-03-42.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що СДПІ протиправно прийняла оскаржуване податкове повідомлення-рішення, оскільки Товариство в межах строку, визначеного пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України (далі - ПК України), сплатило авансовий внесок з податку на прибуток. Натомість відповідач безпідставно скоротив термін сплати авансових внесків з податку на прибуток у лютому 2015 року в порушення статей 49, 57 ПК України.

Донецький окружний адміністративний суд постановою від 14.12.2015, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.11.2016, позов Товариства задовольнив.

Судові рішення мотивовані тим, що відповідач без посилання на будь-які норми чинного податкового законодавства безпідставно скоротив термін сплати авансових внесків у лютому 2015 року для платника податків. При цьому Товариством дотримано встановлені ПК України строки сплати авансового внеску з податку на прибуток підприємств, у зв'язку з чим спірне податкове повідомлення-рішення прийнято контролюючим органом протиправно.

Не погодившись з судовими рішеннями, СДПІ звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове, яким відмовити Товариству в задоволенні позову.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на пункт 3 статті 254 Цивільного кодексу України, згідно з яким, якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, у якому немає відповідного числа, строк спливає в останній день цього місяця. У зв'язку з цим вважає, що граничний термін сплати авансового внеску з податку на прибуток у лютому 2015 року настав 28.02.2015, тому з огляду на затримку позивачем сплати узгодженої суми авансового внеску з податку на прибуток підприємств на 2 календарні дні правомірно прийняв спірне податкове повідомлення-рішення.

Позивач подав заперечення на касаційну скаргу, в яких вказав на необґрунтованість доводів касаційної скарги, та просив залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін .

21.02.2018 справу в порядку, передбаченому пунктом 4 частини першої Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (в редакції, що діє з 15.12.2017) передано до Верховного Суду.

Відповідно до пункту 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Суди попередніх інстанцій встановили, що 03.03.2014 Товариство подало контролюючому органу податкову декларацію з податку на прибуток за 2013 рік, відповідно до якої у лютому 2015 року позивач мав сплатити авансовий внесок з податку на прибуток у розмірі 261071,00 грн.

Вказану суму податкового зобов'язання Товариство сплатило 02.03.2015, що підтверджується платіжним дорученням № 387 від 02.03.2015.

04.06.2015 контролюючий орган провів документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань своєчасності сплати узгодженого авансового внеску з податку на прибуток за лютий 2015 року по податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік, за результатами якої склав акт № 214/28-03-42/00179192.

Згідно з висновком акта перевірки відповідачем встановлено порушення Товариством пункту 57.1 статті 57 ПК України (у редакції, що діяла до 1 січня 2015 року), пункту 9 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми авансового внеску податку на прибуток підприємств за лютий 2015 року у сумі 261071 грн. із затримкою строку сплати на 2 календарних дня, з огляду на те, що у лютому 2015 року авансовий внесок необхідно було сплатити протягом 28 календарних днів.

На підставі акта перевірки СДПІ 30.06.2015 прийняла податкове повідомлення-рiшення № /4241/10/28-03-42, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 26107,10 грн. за порушення пункту 57.1 статті 57 та статті 126 ПК України.

Правомірність прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення є предметом розгляду цієї справи.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України (в редакції, чинній до 01.01.2015), платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

Згідно з підпунктом 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Таким чином, враховуючи зміст вищенаведених норм ПК України, граничним строком для подання податкової декларації за місячний податковий період є 20 лютого 2015 року, а податкове зобов'язання, відповідно, має бути сплачено протягом наступних 10 календарних днів, тобто до 02 березня 2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, авансовий внесок з податку на прибуток за лютий 2015 року у розмірі 261071,00 грн. Товариство сплатило 02.03.2015, тобто у межах строку, визначеного ПК України.

Посилання відповідача на пункт 3 статті 254 Цивільного кодексу України колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідно до статті 1 Цивільного кодексу України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

У спірних правовідносинах норми ПК України такого обмеження строку, яке визначає відповідач, у собі не містить, натомість вищенаведеними нормами ПК України чітко визначено граничні строки сплати податкового зобов'язання, що обчислюється календарними днями.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій вірно дійшли висновку про протиправність прийнятого СДПІ податкового повідомлення-рішення від 30.06.2015 №/4241/10/28-03-42.

Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права; у них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правових наслідків є правильними, натомість доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, тому підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС залишити без задоволення, постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2015 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.11.2016 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.А. Гончарова

Судді І.Я. Олендер

Р.Ф. Ханова