Справа № 804/2136/18
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2018 року Справа № 804/2136/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши у спрощеному провадженні в місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -
26.03.2018 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення комісії Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.11.2017 р. в призначені пенсії за вислугу років та зобов'язаннявідповідачазарахувати до пільгового трудового стажу періоди роботи старшим оглядачем-ремонтником вагонів магістральних залізниць, зайнятим на пунктах технічного обслуговування вагонів станцій позакласних, 1-го та 2-го класу структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з 19.07.2007 року по 22.03.2012рік та з 23.03.2012 року по 11.09.2017 рік та призначити пенсію з дня звернення, з 02.10.2017 року.
27.03.2018 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа призначена до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи.
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що він є працівником структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця»публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Згідно записів трудової книжки з 15.05.2000 року по 16.08.2001 рік він працював слюсарем з ремонту рухомого складу магістральних залізниць, зайнятихна пунктах технічного обслуговування вагонів, з 17.08.2001 року по 18.07.2007 рік працював оглядачем-ремонтником вагонів магістральних залізниць, з 19.07.2007 року по 22.03.2012 рік та з 23.03.2012 року по 11.09.2017 рік працював старшим оглядачем-ремонтником вагонів магістральних залізниць, зайнятим на пунктах технічного обслуговування вагонів станцій позакласних. З 12.09.2017 року по теперішній час позивач працює бригадиром (звільнений) підприємств залізничного транспорту. 02 жовтня 2017 року позивач звернувся до Криворізького північного об'єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою та повним пакетом документів для призначення пенсії за вислугу років. 13 листопада 2017 року позивач отримав рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років за відсутністю необхідного спеціального стажу, оскільки посада старшого оглядача-ремонтника вагонів магістральних залізницьне передбачена списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою КМУ від 12.10.1992 № 583. Тому періоди роботи старшим оглядачем- ремонтником не зараховано до пільгового стажу, що дає право на пенсію за вислугу років. У роз'ясненні Міністерства соціального забезпечення України від 18.11.1992 року № 25 «Про деякі питання призначення пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років», відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають зазначені в ній категорії працівників згідно з затвердженими Кабінетом Міністрів України переліками і списками. Якщо в ці переліки і списки включені професії та посади під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах, тобто старші, головні, а також помічники.
Позивач вважає рішення Криворізького північного об'єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 13.11.2017 року про відмову у призначенні пенсій за вислугу років протиправним.
Відповідачем надано письмовий відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що 02.10.2017 року позивач звернувся до Криворізького північного об'єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про призначення йому пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням комісії від 13.11.2017 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії. Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою КМУ від 12.10.1992 № 583, посада старшого оглядача-ремонтника не передбачена, відповідно, підстав для призначення додаткової пенсії немає. Роз'яснення міністерства соціального забезпечення України від 18.11.1992 року не є достатньою законодавчою підставою для зарахування до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років.
02.05.2018 року позивачем надано відповідь на відзив в якому зазначено про необґрунтованість доводів відповідача та надано оригінали довідок роботодавця від 27.04.2018 року № 95 де зазначено, що позивач дійсно з 12.09.2017 року по теперішній час працює бригадиром (звільнений) підприємств залізничного транспорту.
У зв`язку з відмовою у призначенні пенсії за вислугу років за відсутністю необхідного спеціального стажу позивач звернувся до суду з даним позовом.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
02 жовтня 2017 року позивач звернувся до Криворізького північного об'єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії за вислугу років згідно Закону від 05.11.1991р. № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення».
Згідно витягу з протоколу засідання комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсії від 13 листопада 2017 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за відсутності необхідного стажу роботи (а.с.24). В протоколі зазначено, що посада старшого оглядача-ремонтника вагонів постановою КМУ від 12.10.1992 року № 583 не передбачена. Згідно з наданими документами ОСОБА_1 спеціальний стаж як робітника локомотивних бригад складає 7 років 2 місяці 4 дні при загальному стажі роботи 36 років 1 місяць 28 днів, що є недостатнім для призначення пенсії.
Як вбачається з трудової книжки позивач працював:
-з 15.05.2000 року по 16.08.2001 рік слюсарем з ремонту рухомого складу магістральних залізниць, зайнятим на пунктах технічного обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу;
-з 17.08.2001 року по 18.07.200 рік оглядачем-ремонтником вагонів магістральних залізниць, зайнятих на пунктах технічного обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу;
-з 19.07.2007 року по 22.03.2012 рік та з 23.03.2012 року по 11.09.2017 рік старшим оглядачем-ремонтником вагонів магістральних залізниць, зайнятим на пунктах технічного обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу;
-з 12.09.2017 року по теперішній час позивач працює бригадиром (звільнений) підприємств залізничного транспорту на дільницях, не пов'язаних з інтенсивним рухом поїздів, що підтверджується довідкою структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (а.с. 23) .
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами: рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов'язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.
Статтею 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення»пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрат професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на призначення пенсії за віком.
Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені.
Відповідно п. «а» ч.1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені, за Списками професій і посад, що затверджуються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній посаді.
Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
02 жовтня 2017 року позивач звернувся до Криворізького північного об'єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії за вислугу років.
Рішенням комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсії від 13 листопада 2017 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за відсутності необхідного стажу роботи, оскільки списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою КМУ від 12.10.1992 № 583, посада старшого оглядача-ремонтника не передбачена.

Однак, суд зазначає, що довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників (випуск 66 Залізничний транспорт і метрополітен), затвердженим наказом Міністерства транспорту України від 28.11.01 року № 834, визначені кваліфікаційні характеристики професії «оглядач-ремонтник вагонів», а також кваліфікаційні вимоги до 3-5 розрядів. В примітці до розділу вказано, що старший оглядач ремонтник вагонів тарифікується на один розряд вище оглядачів вагонів, якими він керує.

Додатком А до Класифікатора професій НОМЕР_2 передбачено професійну назву роботи «оглядач вагонів» за кодом КП 7233, додатком В до Класифікатора професій НОМЕР_2 передбачено похідне слово «старший», яке може застосовуватись до професій (професійних назв робіт). Також цим додатком зазначено, що похідні слова до професій (професійних назв робіт) можуть застосовуватися за умови збереження галузевої та функціональної належності, кваліфікаційних вимог, виключення дублювання, збереження коду новоутвореної професії.

Відповідно до примітки 2 Додатка В до «Класифікатора професій» назви професій можуть бути розширені за потреби користувача для внутрішнього використання термінами та словами, які уточнюють місце роботи, виконувані роботи, сферу діяльності за умови дотримання лаконічності викладення, якщо інше не передбачено у Класифікаторі професій чи відповідних нормативно-правових актах.

Відповідно до пункту 8 роз'яснення Міністерства соціального захисту населення України від 10 травня 1994 року № 01-3/406-02-2 «Про порядок застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах», якщо до Списків включені професії робітників під загальною назвою, то право на пільгове пенсійне забезпечення мають робітники всіх найменувань цих професій, в тому числі головні, старші, їх помічники.

Враховуючи викладене, суд вважає, що утворена від назви професії «оглядач - ремонтник вагонів» похідна назва «старший оглядач-ремонтник вагонів», на якій працював позивач, є професією працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті, та дає право на пенсію за вислугу років, тому позивач має право на пенсію за вислугу років відповідно до п.«а» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічна правова позиція викладена в рішеннях Вищого адміністративного суду України від 31.07.2014 року справа № К/800/58827/13, від 01.07.2014 року № К/9991/7535/12, від 24.09.2015 року № К/800/41089/15.

Ст.ст. 8, 19, 46, 55 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008р., п. 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004р., п. 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011р., п. 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014р. тощо).

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та визнати протиправним та скасувати рішення комісії Криворізького північного об'єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 13.11.2017 року та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській областізарахувати до пільгового трудового стажу періоди роботи старшим оглядачем- ремонтником вагонів магістральних залізниць з 19.07.2007 року по 22.03.2012 рік та з 23.03.2012 року по 11.09.2017рік та призначити пенсію за вислугою років з 02.10.2017 року.

Згідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, тому судові витрати в розмірі 704,80 грн. підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань

Керуючись ст.ст. 244, 245, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Криворізького північного об'єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 13.11.2017 року щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26; ідентифікаційний код 21910427) зарахувати до пільгового трудового стажу ОСОБА_1, що дає право на призначення пенсії за вислугу років,періоди роботи старшим оглядачем- ремонтником вагонів магістральних залізниць,зайнятим на пунктах технічного обслуговування вагонів станцій позакласних, 1-го та 2-го класу структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»з 19.07.2007 року по 22.03.2012 рік та з 23.03.2012 року по 11.09.2017рік та призначити ОСОБА_1 (50082, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) пенсію за вислугу років з 02 жовтня 2017 року.

Судові витрати в розмірі 704,80 грн. стягнути на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тесту судового рішення.

Рішення суду набуває законної сили у відповідності до положень ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

.

Суддя О.С. Рябчук