Справа № 826/16757/17
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Земляної Г.В., при секретарі - Шевчук А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Громадської організації «Школа футбольного арбітра імені І.О. Качара» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року в адміністративній справі за позовом Громадської організації «Школа футбольного арбітра імені І.О. Качара» до реєстратора Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лугіної Марії Сергіївни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Громадська організація «Київська обласна федерація футболу», Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

Громадська організація «Школа футбольного арбітра імені І.О. Качара» звернулась до суду з позовом про визнання дій реєстратора Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лугіної М.С. незаконними та скасування запису про перебування Громадської організації «Київської обласної федерації футболу» в стані припинення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року позовну заяву залишено без розгляду з тих підстав, що позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

В апеляційній скарзі Громадська організація «Школа футбольного арбітра імені І.О. Качара» посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Зокрема, скаржник зазначає, що до матеріалів справи були долучені належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують повноваження голови Громадської організації «Школа футбольного арбітра імені І.О. Качара» ОСОБА_4., а також документи, що підтверджують реєстрацію та докази того, що скаржник був зареєстрований на момент звернення із адміністративним позовом.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції зазначив, що Громадська організація «Школа футбольного арбітра імені І.О. Качара» не зареєстрована у встановлений законом спосіб.

Суд також послався на те, що позивач діє без статусу юридичної особи, а в силу положень статті 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві визнається за підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

На думку колегії суддів, зазначені висновки суду є наслідком неповного з'ясування судом обставин справи та неналежного застосування нормативно-правових актів, що регулюють ці правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що протоколом засідання установчих зборів від 31.01.2012 р. було вирішено:

- створити Громадську організацію «Школа футбольного арбітра імені І.О. Качара»;

- затвердити ОСОБА_4. на посаду Голови Громадської організації «Школа футбольного арбітра імені І.О. Качара»;

- доручити ОСОБА_4 та співзасновникам організації ОСОБА_5, ОСОБА_6 провести легалізацію Громадської організації «Школа футбольного арбітра імені І.О. Качара» шляхом повідомлення про її заснування.

03.02.2012 р. ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали до Подільського районного управління юстиції у м. Києві заяву, разом із установчими документами, про реєстрацію місцевої Громадської організації «Школа футбольного арбітра імені І.О. Качара».

За результатами розгляду поданих документів головним спеціалістом Подільського районного управління юстиції у м. Києві було складено правовий висновок про те, що ці документи можуть бути взяті до уваги.

14 лютого 2012 р. начальником Подільського районного управління юстиції у м. Києві видано наказ № 25/02 «Про реєстрацію шляхом письмового повідомлення про заснування Громадської організації «Школа футбольного арбітра імені І.О. Качара».

Відповідно до листа Подільського районного управління юстиції у м. Києві № 60 від 15.02.2012 р. управлінням було розглянуто заяву щодо легалізації шляхом повідомлення про заснування Громадської організації «Школа футбольного арбітра імені І.О. Качара». Інформацію взято до відома та внесено до книги обліку громадських організацій за № 022 від 14.02.2012 р. Організація діє на території Подільського району м. Києва.

Факт реєстрації позивача 14.02.2012 р. підтверджується і листом Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві № 694 від 27.03.2018 р.

Разом з тим, позивача не було внесено до Реєстру громадських об'єднань.

За даними витягу з Реєстру громадських формувань Громадську організацію «Школа футбольного арбітра імені І.О. Качара» внесено до реєстру 07.03.2018 р.

На момент створення Громадської організації «Школа футбольного арбітра імені І.О. Качара» був чинним Закон України «Про об'єднання громадян» від 16 червня 1992 р. № 2460-XII, статтею 14 якого передбачалось, що легалізація (офіційне визнання) об'єднань громадян є обов'язковою і здійснюється шляхом їх реєстрації або повідомлення про заснування.

Відповідно до пункту 4 Порядку підготовки та оформлення рішень щодо легалізації об'єднань громадян та інших громадських формувань, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1828/5 від 08.07.2011 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 липня 2011 р. за N 855/19593, що був чинним на момент створення позивача, легалізація (реєстрація) громадських формувань полягає у проведенні правової експертизи установчих документів на їх відповідність Конституції та іншим актам законодавства України, а у випадках, передбачених законодавством, також статуту (положенню) громадського формування, прийнятті рішення про легалізацію (реєстрацію) громадського формування, занесенні відомостей до відповідного реєстру та присвоєнні реєстраційного номера, видачі свідоцтва (крім громадських формувань, яким законодавством не передбачено видачу свідоцтва) або довідки.

За змістом пункту 8 названого Порядку Мін'юст та його територіальні органи зобов'язані у строк, визначений законами України та іншими актами законодавства України, прийняти рішення, зокрема про легалізацію (реєстрацію) громадського формування.

Таким чином позивач вчинив усі необхідні дії, спрямовані на легалізацію об'єднання громадян, отримав наказ про легалізацію та письмове підтвердження того, що його внесено до книги обліку громадських організацій за № 022 від 14.02.2012 р.

Наведене дає підстави для висновку, що Громадська організація «Школа футбольного арбітра імені І.О. Качара» була легалізована у встановленому законом порядку.

19 квітня 2012 р. набув чинності Закон України «Про громадські об'єднання» від 22 березня 2012 р. № 4572-VI.

Пунктом 4 Розділу V цього Закону передбачено, що громадські організації, їх спілки (союзи, асоціації, інші об'єднання громадських організацій), легалізовані на день введення цього Закону в дію шляхом реєстрації або повідомлення про заснування, не потребують відповідно перереєстрації або повторного подання документів для повідомлення.

Отже, позивач звільнений від проходження процедури повторної легалізації.

Помилковим є посилання суду на те, що Громадська організація «Школа футбольного арбітра імені І.О. Качара» не була внесена до Реєстру громадських об'єднань, оскільки передача уповноваженому органу з питань реєстрації відомостей щодо громадських організацій не належить до компетенції позивача.

Крім того, на момент постановлення ухвали від 04 квітня 2018 року позивача було внесено до Реєстру громадських об'єднань.

Не можна визнати обґрунтованим і посилання суду першої інстанції на те, що згідно витягу з Реєстру громадських об'єднань засновником Громадської організації «Школа футбольного арбітра імені І.О. Качара» є ОСОБА_7, а позов підписаний ОСОБА_4

Така суто механічна помилка у написанні прізвища не може бути перешкодою для звернення до суду.

Матеріали справи містять копію протоколу засідання установчих зборів від 31.01.2012 р., згідно якому ОСОБА_4. затверджено на посаду Голови Громадської організації «Школа футбольного арбітра імені І.О. Качара».

Не ґрунтується на положеннях чинного законодавства і висновок суду попередньої інстанції про те, що Громадська організація «Школа футбольного арбітра імені І.О. Качара» не має адміністративної процесуальної правоздатності, оскільки не є юридичною особою.

Згідно ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Основного Закону юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Зі змісту наведених норм вбачається, що Основним Законом України гарантується право кожного на судове оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. При цьому, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі.

Поряд з цим, обов'язковою умовою для звернення до адміністративного суду із позовом є наявність в особи відповідної правоздатності.

В силу ч. 1 ст. 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Отже, в силу прямих приписів процесуального закону адміністративну процесуальну правоздатність мають організації із обов'язковим утворенням юридичної особи. Аналогічний припис щодо суб'єктного складу позивачів в адміністративних справах закріплено і в ч. 2 ст. 46 КАС України.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 статті 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

Водночас, згідно частини 3 ст. 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантовано кожній особі право на справедливий суд.

У рішенні від 16.12.1997 року у справі «Католицька церква Ла Кане проти Греції» Європейський суд з прав людини встановивши, що апеляційний суд міста Афіни, спираючись на рішення Касаційного суду, залишив без розгляду дві позовні заяви, подані Католицькою церквою проти орендарів, на тій підставі, що церква не має статусу юридичної особи, зазначив, що таке обмеження порушує саму суть «права на суд» церкви-заявника і, отже, являє собою порушення п. 1 ст. 6 Конвенції.

Враховуючи наведене, суд попередньої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

З огляду на викладене ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Згідно із ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись статтями 315, 320, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Громадської організації «Школа футбольного арбітра імені І.О. Качара» задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова складена в повному обсязі 05 червня 2018 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя Г.В.Земляна