Справа № 817/1031/18
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 червня 2018 року м. Рівне №817/1031/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинення певних дій.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується - позивач) до Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у наданні позивачу дозволу на сплату залишкової вартості автомобіля марки «ЗАЗ 110270», 2006 року випуску із реєстраційним номером НОМЕР_4, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2 та його переоформлення; зобов'язати відповідача надати позивачу дозвіл на сплату залишкової вартості автомобіля марки «ЗАЗ 110270», 2006 року випуску із реєстраційним номером НОМЕР_4, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2 для його викупу та переоформлення у власність.

Ухвалою суду від 16.04.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 10.05.2018 підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 24.05.2018.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибули. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Ухвалою суду від 24.05.2018 розгляд справи призначено в порядку письмового провадження.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що батькові позивача надано безоплатно в користування автомобіль. ОСОБА_1 є членом сім'ї померлого батька, постійно проживала разом з ним за однією адресою. Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо надання дозволу на сплату залишкової вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу відповідно до пункту 16 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями». Однак, відповідач відмовив позивачу у зв'язку з пропущенням шестимісячного строку звернення. Таку відмову позивач вважає протиправною, а відтак просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач не подав будь-якого відзиву на позовну заяву та доказів на обгрунтування відзиву.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 являється донькою ОСОБА_2, інваліда війни ІІ групи, який 18.05.2006 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями» від 19.06.2006 №999 отримав у користування автомобіль 2006 року випуску, модель ЗАЗ 110270, що підтверджується актом приймання - передачі автомобіля від 18.05.2006 (а.с.16).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18).

Позивач звернувся із заявою до Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації щодо надання дозволу на сплату залишкової вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу відповідно до положень пункту 16 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями» від 19.07.2006 №999.

Департамент соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації листом від 01.02.2018 за №01-18-06/265 відмовив позивачу у задоволенні поданої заяви. Відмова мотивована тим, що відповідно до пункту 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 №999, після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений органами соціального захисту, залишається іншому члену сім'ї померлого інваліда, який проживав та був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його проживання і реєстрації та у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. Однак, з дня смерті батька позивача пройшло більше шести місяців, тому у Департаменту соціального захисту облдержадміністрації відсутні правові підстави надати дозвіл на сплату залишкової вартості автомобіля та на його переоформлення.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу своїх дій, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини між сторонами у справі щодо умов та порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації, спеціального автотранспорту інвалідів, регулюються правовими нормами Закону України «Про реабілітацію інвалідів в України» від 06.10.2005 №2961-IV (далі - Закон №2961), Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 №999 (далі - Порядок №999), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Статтею 1 Закону №2961 передбачено, що інвалід - це особа зі стійким розладом функцій організму, зумовленим захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що призводить до обмеження нормальної життєдіяльності, викликає в особи потребу в соціальній допомозі і посиленому соціальному захисті, а також виконання з боку держави відповідних заходів для забезпечення її законодавчо визначених прав.

Згідно із статтею 26 Закону №2961 держава забезпечує розробку, виробництво, закупівлю технічних та інших засобів реабілітації, спеціального автотранспорту, виробів медичного призначення для соціальної адаптації, полегшення умов праці і побуту, спілкування інвалідів, дітей-інвалідів, поширює інформацію про таку продукцію.

Відповідно до частини третьої статті 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» №875-ХІІ від 21.03.1991 (далі - Закон №875) після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів його сім'ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Технічні та інші засоби реабілітації можуть бути залишені у власності членів сім'ї померлого інваліда, дитини-інваліда в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

При цьому, суд зазначає, що питання вилучення після смерті інваліда в його сім'ї автомобіля, отриманого інвалідом, повинно вирішуватися на підставі нормативно-правових актів, чинних на час смерті інваліда, якому надавався автомобіль. Правовий висновок щодо цього висловлювався Верховним Судом України у постановах від 07.11.2012, від 17.12.2013, від 20.05.2015.

Таким чином, норми Порядку №999, яким передбачено положення щодо можливості отримання членами сім'ї померлого інваліда автомобіля, будуть застосовуватися в редакції, чинній на момент смерті ОСОБА_2, а саме станом на червень 2007 року.

Отож, пунктом 16 Порядку №999 передбачено, що автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який: має підстави для забезпечення автомобілем згідно з пунктом 3 цього Порядку; проживав і був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його проживання і реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

Перереєстрація автомобіля на ім'я інваліда з числа членів сім'ї, законного представника недієздатного інваліда, дитини-інваліда проводиться підрозділом МВС на підставі письмової довідки, форма якої затверджується Мінпраці. Довідка видається інваліду, законному представнику недієздатного інваліда, дитини-інваліда головним управлінням соціального захисту, в якому інвалід перебував на обліку, а інваліду внаслідок трудового каліцтва - управлінням виконавчої дирекції.

Член сім'ї померлого інваліда, який є також інвалідом, має право повторно стати на облік, але не раніше закінчення строку експлуатації автомобіля, отриманого за життя інвалідом чи законним представником недієздатного інваліда, дитини-інваліда.

Іншому члену сім'ї померлого інваліда, який проживає та зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним до спеціального фонду державного бюджету на спеціальні реєстраційні рахунки відділень Фонду соціального захисту інвалідів, відкриті в органах Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості одержаного автомобіля з урахуванням ступеня його зношення та суми, сплаченої за нього інвалідом.

Ступінь зношення автомобіля визначається головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції і становить 0,84 відсотка на місяць і 10 відсотків на рік. Під час розрахунку ступеня зношення автомобіля неповний місяць користування (незалежно від кількості днів) зараховується як повний місяць. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінпраці.

В іншому разі автомобіль повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті.

Відповідно до пункту 3 Порядку №999 до членів сім'ї інваліда належать особи, які проживають разом з ним, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки або піклування над неповнолітніми дітьми.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з власної ініціативи звернулася до відповідача з заявою щодо надання дозволу для перереєстрації даного автомобіля, а відповідач 01.02.2018 повідомив позивача про вартість автомобіля, ступінь його зношення та залишкову вартість автомобіля, надіславши довідку-рахунок про результати розрахунку ступеня зношеності автомобіля, та відмовив позивачу у сплаті вартості автомобіля, обгрунтувавши це пропуском шестимісячного строку, передбаченого пунктом 16 Порядку №999 в редакції Постанови КМ № 826 від 08.09.2010.

Однак, суд зазначає, що на час смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1, були чинними норми пункту 16 Порядку №999, які не передбачали обов'язку членів сім'ї інваліда саме у шестимісячний строк з моменту смерті інваліда сплатити вартість автомобіля з урахуванням розрахункової вартості автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.

Тобто, положення нормативно-правових актів, чинних на час смерті інваліда, які застосовуються у даних правовідносинах, не містять обмеження права сплати членами сім'ї інваліда залишкової вартості автомобіля та в подальшому отримання цього автомобіля строком у шість місяців.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в силу положень частини другої статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов'язати здійснити певні дії. Однак, з огляду на те, що судом встановлено протиправність відмови відповідача, яка викладена у листі Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації від 01.02.2018 №01-18-06/265, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та прийняти рішення про визнання відмови протиправною.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що відмова Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації у наданні ОСОБА_1 дозволу на сплату залишкової вартості автомобіля ЗАЗ 110270, 2006 року випуску із реєстраційним номером НОМЕР_4, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2 та його переоформлення, є протиправною. Будь-яких доказів правомірності своєї відмови відповідач суду не надав.

Крім того, позивач просить суд зобов'язати Департамент соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації надати ОСОБА_1 дозвіл на сплату залишкової вартості спірного автомобіля для його викупу та переоформлення.

Однак, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які не належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

За таких обставин, з огляду на те, що відповідач наділений дискреційними повноваженнями з питань прийняття рішення про надання або відмови у наданні дозволу на сплату залишкової вартості автомобіля для його викупу та переоформлення, то суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб'єкта владних повноважень. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму Закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобов'язати Департамент соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на сплату залишкової вартості спірного автомобіля для його викупу та переоформлення, з врахуванням висновків суду.

Тому, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про зобов'язання надати дозвіл на сплату залишкової вартості спірного автомобіля для його викупу та переоформлення слід відмовити.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Беручи до уваги те, що позов задоволено частково, тому сплачена сума судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. відповідно до квитанції від 04.04.2018 №0.0..1, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, підлягає присудженню на користь позивача в розмірі 352 грн. 40 коп.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_3) до Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації (вулиця Словацького, 1, місто Рівне, 33028; ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинення певних дій про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації у наданні ОСОБА_1 дозволу на сплату залишкової вартості автомобіля ЗАЗ 110270, 2006 року випуску із реєстраційним номером НОМЕР_4, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, та його переоформлення.

Зобов'язати Департамент соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на сплату залишкової вартості автомобіля ЗАЗ 110270, 2006 року випуску із реєстраційним номером НОМЕР_4, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, та його переоформлення, з врахуванням висновків суду.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про зобов'язання надати дозвіл на сплату залишкової вартості спірного автомобіля для його викупу та переоформлення - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3) суму судового збору у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 (сорок) коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06 червня 2018 року.

Суддя Недашківська К.М.