Справа № 818/1494/18
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 червня 2018 р. Справа № 818/1494/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Глазька С.М.,
за участю секретаря судового засідання - Провозіна О.І.,
представника позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить:
- визнати протиправною відмову Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області у направленні необхідних документів для призначення пенсії ОСОБА_2 за вислугою до Департаменту персоналу організації освітньої та наукової діяльності МВС України;
- зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області підготувати та подати до Департаменту персоналу організації освітньої та наукової діяльності МВС України необхідні документи для призначення пенсії ОСОБА_2 за вислугою років.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.08.2015 він був звільнений з посади оперуповноваженого відділу розкриття майнових злочинів та незаконних заволодінь автотранспортом УКР УМВС в Сумській області, на час звільнення, як зазначає позивач, він мав достатню вислугу для призначення пенсії за вислугою років. З метою призначення пенсії, позивач звернувся до відповідача з проханням підготувати та подати до Департаменту персоналу організації освітньої та наукової діяльності МВС України необхідні документи для призначення йому пенсії. Однак, відповідно до отриманої відповіді, відповідач відмовив позивачу у направленні вказаних документів, оскільки на момент звільнення позивач не мав достатньої вислуги років для призначення пенсії.
Позивач вважає, що вказана відмова є протиправною, оскільки рішення про наявність чи відсутність права на пенсію приймається органами Пенсійного фонду на підставі поданих документів від органів, з яких його було звільнено, у зв'язку із чим, вважає, що відповідач у спірних правовідносинах перевищив межі наданих йому повноважень щодо підготовки та направлення необхідних документів для призначення йому пенсії.
Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову надав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позовні вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки на час звільнення, позивач не набув права на призначення пенсії за вислугою років, так як мав тільки 19 років та 6 днів календарної вислуги років з потрібних 22 календарних років.
Окрім того, представник третьої особи зазначив, що ОСОБА_2 на обліку в головному управлінні, як отримувач пенсії, призначеної відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб не перебуває та ніяких видів виплат не отримує.
Ухвалою від 16.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Ухвалою суду від 15.05.2018 за результатами розгляду поданого відповідачем відзиву на позовну заяву, суд дійшов висновку про неможливість ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику учасників справи.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з вищевказаних підстав.
Відповідач та третя особа належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, явку своїх представників у судове засідання не забезпечили.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 20.08.2015 ОСОБА_2 звільнився з посади оперуповноваженого відділу розкриття майнових злочинів та незаконних заволодінь автотранспортом УКР УМВС в Сумській області, що підтверджується наказом УМВС від 20.08.2015 № 280 о/с (а.с.16).
Відповідно до вказаного наказу, вислуга позивача на день звільнення складає: календарна 19 років 6 днів та пільгова 4 роки, 6 місяців та 19 днів.
14.03.2018 року позивач надав відповідачу заяву, у якій просив відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підготувати та направити через відповідні структури до головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області подання для призначення позивачу пенсії за вислугою років. До вказаної заяви позивач додав: наказ про звільнення, витяг з послужного списку, довідку від 22.02.2018 №12/К-49лк, копію паспорта та ідентифікаційного коду, копію трудової книжки, копію військового квитка, реквізити банківського рахунку (а.с.13).
Відповідач, листом від 19.03.2018 №33/К-336пк відмовив позивачу в задоволенні його заяви, оскільки на день звільнення зі служби позивач не мав 22 календарних роки вислуги, як це передбачено чинним законодавством, у звязку із чим, повідомив позивача про неможливість направити документи для оформлення подання для призначення пенсії за вислугою років до відділу координації соціальних та пенсійних питань ДПООНД МВС України, як уповноваженому структурному підрозділу.
Суд, задовольняючи позовні вимоги позивача, свою позицію обґрунтовує наступним.
Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон № 2262) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Згідно п. "б" ст. 1-2 Закону № 2262 право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України № 1522 від 02.11.2006 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007 (далі по тексту - Порядок № 3-1).
Так, пунктом 1 Порядку № 3-1 встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб.
Відповідно правових положень Порядку № 3-1, на уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.
Разом з тим, пунктами 12 і 13 Порядку № 3-1 передбачено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.
Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.
У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.
Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються уповноваженими структурними підрозділами до органів, що призначають пенсії, мають бути завірені цими уповноваженими структурними підрозділами в установленому порядку.
Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються безпосередньо заявниками до органів, що призначають пенсії, завіряються органами, що призначають пенсії.
При прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.
Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.
Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.
Рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії. (п. 16-18 Порядку № 3-1).

Виходячи із положень вищевказаного Порядку, на уповноважені структурні підрозділи покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

В свою чергу, рішення щодо призначення або відмови в призначенні певного виду пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» приймають органи Пенсійного фонду України (ст. 49 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).

Тобто, законодавцем чітко визначено, що виключно органи Пенсійного фонду України уповноважені приймати рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії тим категоріям осіб, на яких розповсюджується дія Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В порушення вимог п. 12 Порядку № 3-1 відповідачем не здійснено оформлення всіх необхідних документів про призначення пенсії позивачу та подання їх у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії, окрім того, позивача з ними не ознайомлено, і не надіслано їх до відповідних органів для прийняття відповідного рішення, а фактично відмовлено позивачу у призначенні пенсії з посиланням на відсутність у останнього календарної вислуги років для призначення пенсії за вислугою років.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки оцінка наявності (відсутності) права у позивача на зазначений вид пенсії, могла бути надана лише органом, який призначає пенсії на підставі документів, в направленні яких відповідачем фактично відмовлено, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач вийшов за межі наданих йому повноважень та по суті вирішив за орган, який призначає пенсії, щодо відсутності у позивача права на призначення пенсії, а звідси - відсутності необхідності в направленні документів.

З огляду на встановлені обставини у справі, суд зазначає, що відмова відповідача у підготовці та направленні до відповідного органу документів для призначення позивачу пенсії за вислугою років, є протиправною.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, суд вирішуючи питання про розподіл судових витрат зазначає, що судові витрати не стягуються з жодної сторони, оскільки позивач при подані позову був звільнений від сплати судового збору, як учасник бойових дії, про понесення ним будь-яких інших судових витрат позивач не заявляв.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 40000, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області (вул. Герасима Кондратьєва, 23, м. Суми, Сумська область, 40000, ), третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області щодо направлення необхідних документів до Департаменту персоналу організації освітньої та наукової діяльності МВС України для призначення ОСОБА_2 пенсії за вислугою років.

Зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області підготувати та направити до Департаменту персоналу організації освітньої та наукової діяльності МВС України необхідні документи для призначення ОСОБА_2 пенсії за вислугою років.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 08 червня 2018 року.

Суддя С.М. Глазько