Справа № 826/11335/16
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

31 травня 2018 року № 826/11335/16
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1

до Генерального штабу Збройних сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнати протиправним та скасувати наказ,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом звернувся ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Генерального штабу Збройних сил України (надалі відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ Генерального штабу Зройних Сил України від 23 червня 2016 року №263 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині накладення дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову відповідність» на позивача начальника відділення обліку офіцерів запасу і кадрів Вишгородського районного військового комісаріату в Київської області майора ОСОБА_1 ; зобов`язати Київський обласний військовий комісаріат виплатити встановлений розмір премії за червень 2016 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 23 червня 2016 року Начальником Генерального штабу Головнокомандувачем Збройних Сил України, генералом армії України видано наказ №263 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності». Позивач наголошує, що у його діях відсутній склад дисциплінарного проступку. Зазначає, що умовами притягнення до дисциплінарної відповідальності є наявність складу дисциплінарного правопорушення, що передбачає єдність об`єкта та об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони. Об`єктом дисциплінарного проступку є військова дисципліна. Ознака протиправності означає заборону дії під загрозою настання певної санкцій. До об`єктивної сторони дисциплінарного проступку відносяться шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними та діями (бездіяльністю) військовослужбовця. Суб`єктивну сторону дисциплінарного проступку характеризує вина, яка може виражатися в умислі або в необережності. Таким чином, відсутність з однієї з умов дисциплінарної відповідальності свідчить про необґрунтованість притягнення військовослужбовця до неї.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись в письмових запереченнях на те, що відповідачем проведено службове розслідування з метою встановлення причин та умов факту правомірності поставлення на облік громадянина ОСОБА_2 , офіцера запасу, до Вишгородського районного військового комісаріату Київської області. Службовим розслідуванням встановлено, що внаслідок невиконання заходів щодо з`ясування реального військового звання громадянина ОСОБА_2 , з боку майора ОСОБА_1 допущені грубі порушення вимог визначених пунктом 2.3.1 Інструкції №650 в частині виконання заходів взяття офіцерів запасу на військовий облік у тимчасовому порядку. З`ясовано, що громадянином ОСОБА_2 не надано жодного документа, який підтверджує його відношення до осіб офіцерського складу (військовий квиток офіцера запасу, витяг з наказу про присвоєння звання, тощо). Відповідач зазначає, що бланки про прийняття на військовий облік офіцерів запасу у Вишгородському РВК оформлені з порушенням вимог абзацу 1 підпункту 2.3.1 Інструкції №650, а саме: відсутні відомості про військове звання та дату народження, внаслідок чого створені передумови до неналежного оформлення облікових документів при взяті офіцерів запасу на військовий облік.

Крім того, відповідач 1 зазначив, що у пункті 4.1 Інструкції №650 зазначено, що особова справа є основним військово-обліковим документом офіцерів запасу, за яким ведеться вивчення їх професійного рівня, ділових та моральних якостей. У додатках 7, 8 до Інструкції №650, зокрема, зазначено, що якщо офіцер запасу не пенсіонер Міністерства оборони України, перший та другий примірник його особової справи запитуються з районного військового комісаріату за попереднім місцем перебування на військовому обліку. Під час відновлення особової справи (за відсутності обох примірників) здійснюються запити в усі військові частини, в яких проходив військову службу офіцер запису, до районного військового комісаріату за місцем призову та до кадрового підрозділу номенклатури звільнення (за потреби до архівних устав), а наказ Генерального штабу Збройних Сил України від 23 червня 2016 року №263 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» яким на позивача накладене дисциплінарне стягнення «попередження про неповну службову відповідність» виданий у відповідності до вимог законодавства, а саме: уповноваженою на те особою, у визначеному порядку та у встановлені строки, а тому підстав для його скасування немає.

Суд, встановивши відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, керуючись ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (редакція Кодексу чинної на момент виходу в письмове провадження), ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення присутніх представників осіб, які беруть участь у справі, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що 13.08.2014 до Вишгородського районного військового комісаріату прибув громадянин ОСОБА_2 , з метою поставлення на військовий облік офіцерів запасу.

Для взяття на тимчасовий облік ОСОБА_2 підготовлені та надані наступні документи: паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію в селі Нові Петровці Вишгородського району та довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, заява про прийняття на військовий облік офіцерів запасу; заяву на видачу тимчасового посвідчення офіцера запасу; заповнену алфавітну карту громадянина; відомість №916 від 29.08.2014 на видачу військових квитків офіцера запасу за серпень 2014 року, заповнений бланк тимчасового посвідчення офіцера запасу на громадянина ОСОБА_2 від 13.08.2014 №1/оф; копія витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.08.2014 №13 про зарахування капітана запасу ОСОБА_2 в списки особового складу частини та на всі види забезпечення, а також про укладання контракту про проходження служби у військовому резерві; запит військовому комісару м. Севостопаля на отримання особової справи офіцера запасу капітан-лейтенанта ОСОБА_2 та повідомлення про зміну прізвища та власного імені ОСОБА_3 на ОСОБА_2

30.05.2016 наказом Генерального штабу Збройних Сил України №225 «Про призначення службового розслідування» з метою встановлення причин та умов факту правомірності поставлення на облік громадянина ОСОБА_2 , офіцера запасу, до Вишгородського районного військового комісаріату Київської області та встановлення ступеня вини посадових осіб призначено до 03 червня 2016 року провести службове розслідування, під час якого керуватися вимогами Дисциплінарного розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 15 березня 2004 року №82, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 березня 2004 року за №385/8984 (зі змінами); 03 червня подати акт та матеріали службового розслідування у встановленому порядку.

На виконання вимог даного наказу, відповідно до службового розслідування від 06.06.2016 №30/АКТ, службовим розслідуванням встановлено факт неправомірного поставлення громадянина ОСОБА_2 на облік офіцерів запасу до Вишгородського районного військового комісаріату, у тимчасовому порядку, внаслідок чого тимчасове посвідчення офіцера запасу від 13.08.2014 №1/оф видано йому безпідставно.

Причинами та умовами правопорушення стали: незадовільне виконання своїх службових обов`язків військовим комісаром Вишгородського районного військового комісаріату полковника ОСОБА_4 , порушення ним вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України, визначених статтею 16, в частині виконання службових обов`язків, що визначають обсяг завдань, доручених за посадою, визначених керівними документами, а саме: абзацом 3, Функціональних обов`язків військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , затверджених в листопаді 2015 року військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині здійснення належної організації ведення військового обліку військовозобов`язаних у військовому комісаріаті, абзацом 11 в частині здійснення належного контролю за правомірностю видачі громадянам документів військового обліку, посвідчень та інших документів військового обліку, посвідчень та інших документів та абзацом 3 Положення про Вишгородський районний військовий комісаріат Київської області, затвердженого військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 у грудні 2015, в частині що зобов`язує його організувати ведення персонально-якісного обліку військовозобов`язаних, та привело до порушення вимог пункту 2.3. Інструкції з питань організації та порядку ведення військового обліку осіб офіцерського складу, які перебувають у запасі Збройних сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.12.2010 №650/ДСК в частині взяття офіцерів запасу на військовий облік у тимчасовому порядку та підпункту 2.3.1. в частині виконання заходів взяття офіцерів запасу на військовий облік у тимчасовому порядку; незадовільне виконання своїх службових обов`язків начальником відділення офіцерів запасу і кадрів Вишгородського районного військового комісаріату Київської області майором ОСОБА_1 , порушення ним вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України, визначених статтею 16, в частині виконання службових обов`язків, що визначають обсяг завдань, доручених за посадою, визначених керівними документами, а саме: абзацом 1, Функціональних обов`язків в частині що зобов`язує його здійснювати належне взяття офіцерів запасу на військовий облік, що призвело до порушення вимог пункту 2.3.1 Інструкції з питань організації та порядку ведення військового обліку осіб офіцерського складу, які перебувають у запасі Збройних сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.12.2010 №650/ДСК в частині взяття офіцерів запасу на військовий облік у тимчасовому порядку; не проведення полковником ОСОБА_4 та майором ОСОБА_1 заходів щодо перевірки, встановлення та підтвердження офіцерського звання громадянина ОСОБА_2 в органах військового управління.

23.06.2016 пунктом 1 наказу Генерального штабу Збройних Сил України №263 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за порушення вимог статті 16 Статуту внутрішної служби Збройних Сил України, неналежне виконання службових обов`язків, затверджених військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 25.11.2015, пункту 2.3 та підпункту 2.3.1. Інструкції з питань організації та порядку ведення військового обліку осіб офіцерського складу, які перебувають у запасі Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 грудня 2010 року №650/ДСК, на начальника відділення обліку офіцерів запасу і кадрів Вишгородського районного військового комісаріату в Київської області майора ОСОБА_1 накладено дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову відповідність».

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначено Дисциплінарним статутом Збройних Сил України затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV (далі ДС ЗСУ).

Відповідно до статті 1 ДС ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

За змістом статті 68 ДС ЗСУ на молодших та старших офіцерів може бути накладене дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Відповідно до частини 1 статті 84 ДС ЗСУ прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Статтею 85 ДС ЗСУ установлено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення рядовим (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині). Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого (стаття 87 ДС ЗСУ).

Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення (порушення військової дисципліни та громадського порядку) відповідно до п.1.1. визначає Інструкція про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України від 15 березня 2004 року №82 (далі Інструкція №82).

Відповідно до пункту 1.2. Інструкції №82 службове розслідування проводиться у разі:

невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду;

невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини;

неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення;

порушення правил несення вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки;

недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових осіб.

Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки адміністративного корупційного правопорушення, чи одержано інформацію про вчинення такого правопорушення військовослужбовцем, командир військової частини зобов`язаний у межах своїх повноважень вжити заходів щодо припинення такого правопорушення та негайно письмово повідомити про його вчинення відповідному військовому прокуророві та спеціально уповноваженому суб`єктові у сфері протидії корупції.

Пунктом 4.1. Інструкції №82 установлено, що за результатами службового розслідування складається акт, у якому, крім положень, що визначені пунктом 3 цієї Інструкції, обов`язково зазначаються:

посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування;

підстави службового розслідування;

час, місце, суть порушення, який нормативний акт порушено (його назва, дата прийняття);

обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність чи знімають вину;

заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення;

пропозиція щодо притягнення винних осіб до відповідальності;

інші заходи, які пропонується здійснити.

Акт службового розслідування підписується особами, якими воно проводилося. Кожен учасник розслідування має право викласти свою окрему думку (п. 4.2. Інструкції №82).

Відповідно до пункту 4.3. Інструкції №82 після підписання акт службового розслідування подається на розгляд посадовій особі, яка призначила розслідування. До акта додаються всі матеріали розслідування. Посадова особа, яка призначала службове розслідування, проводить бесіду з військовослужбовцем, стосовно якого воно проводилось. Міністр оборони України та начальник Генерального штабу - Головнокомандувач Збройних Сил України проводять бесіду з військовослужбовцем особисто або письмово доручають її проведення своїм заступникам, командувачам видів Збройних Сил України, командувачу Високомобільних десантних військ Збройних Сил України або особам, на яких покладено тимчасове виконання їх обов`язків у порядку, встановленому законодавством України. За результатами бесіди оформляється аркуш бесіди із зазначенням дати її проведення, а також заперечень, прохань (побажань) особи, стосовно якої проведено службове розслідування. Аркуш бесіди підписується особою, яка проводила бесіду, військовослужбовцем, з яким вона проводилась, присутніми посадовими особами та його безпосереднім начальником. У разі ухилення військовослужбовця від проведення бесіди або відмови підписати аркуш бесіди посадовою особою в ньому робиться відповідний запис про відмову. Аркуш бесіди зберігається з матеріалами службового розслідування.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачем дотримано порядок та строки проведення службового розслідування та, відповідно, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Так, акт службового розслідування був затверджений начальником Генерального штабу Головнокомандувачем Збройних Сил України 04.06.2016, бесіда з позивачем проведена 31.05.2016, а оскаржуваний наказ Генерального штабу Збройних Сил України «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» №263 був виданий 23.06.2016, тобто у місячний термін від дня призначення службового розслідування.

Також слід зазначити, що підставою для проведення службового розслідування стало доручення першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 26.05.2016 №14630/С на звернення Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України від 23.05.2016 №10/1/1-26238-15 щодо проведення службового розслідування за фактом правомірності взяття на облік офіцерів запасу до Вишгородського районного військового комісаріату.

Під час службового розслідування встановлено, що громадянин ОСОБА_2 не надав жодного документу, який підтверджує його відношення до осіб офіцерського складу (військовий квиток офіцера запасу, витяг з наказу про присвоєння звання тощо), їх відсутність пояснив втратою за невідомих обставин. З пояснень полковника ОСОБА_4 та майора ОСОБА_1 з`ясовано, що громадянином ОСОБА_2 пред`явлено посвідчення резервіста, яке було видане командуванням військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, про прийняття останнього на службу у військовому резерві на посаду командира 2-го батальйону спеціального призначення у військовому званні «капітан». В ході службового розслідування зазначене документально не підтвердилося (комісії були надані фотокопії документів громадянина ОСОБА_2 , крім зазначеного вище посвідчення). Враховуючи те, що інформацію щодо представлення посвідчення резервіста про прийняття ОСОБА_2 на службу у військовому резерві на посаду командира 20го батальйону спеціального призначення у військовому званні «капітан», достовірно підтвердити або спростувати не можлива, комісією зазначене твердження не було прийнято до уваги.

Пунктом 2.3. Інструкції з питань організації та порядку ведення військового обліку офіцерського складу, які перебувають у запасі Збройних Сил України від 10 грудня 2010 року №650/ДСК (далі - Інструкція №650/ДСК) визначено, що взяттю на військових облік у тимчасовому порядку підлягають офіцери запасу, на яких у районних військових комісаріатах відсутні особові справи.

За змістом підпункта 2.3.1. Інструкції №650/ДСК під час взяття офіцерів запасу на військовий облік у тимчасовому порядку районні військові комісаріати здійснюють такі заходи:

отримують від офіцера запасу припис для постановки на військовий облік та письмову заяву, в якій зазначається: військове звання; прізвище, ім`я та по батькові; дата народження; майбутнє місце проживання та причина постановки на військовий облік;

перевіряють за паспортними даними громадянство та місце проживання; складають алфавітну картку та розміщують її в розділі «Взяті на військовий облік у тимчасовому порядку» картотеки алфавітних карток;

надсилають запит на отримання особової справи і послужної картки за попереднім місцем перебування на військовому обліку (крім офіцерів запасу, звільнених з військової служби із Збройних Сил України, інших військових формувань та зі служби начальницького складу інших органів виконавчої влади);

складають особову справу та послужну картку на громадянина, який подається районним військовим комісаріатом до присвоєння первинного військового звання офіцерського складу запасу;

вилучають посвідчення офіцера в офіцерів запасу, звільнених з військової служби із Збройних Сил України, які беруться на військовий облік уперше;

вилучають довідку про присвоєння первинного звання офіцерського складу в офіцерів запасу, яким відповідними наказами Міністра оборони України (по особовому складу) присвоєно первинне військове звання офіцерського складу запасу;

вилучають Довідку, яка видана офіцеру запасу, що відїжджає за кордон (додаток 9), в офіцерів запасу, які прибули з-за кордону на нове місце проживання. Вилучену довідку про присвоєння первинного військового звання офіцерського складу запасу або довідку, яка видана офіцеру запасу, яка видана офіцеру запасу, що відїжджає за кордон, реєструють на загальних підставах та в подальшому долучають до особової справи;

реєструють посвідчення офіцера в Книзі обліку знищення військово-облікових документів офіцерів запасу (додаток 10) і знищують його;

видають тимчасове посвідчення офіцера запасу (додаток 11).

Складання алфавітної картки здійснюється на підставі даних:

Військового квитка офіцера запасу (для офіцерів запасу, які прибули з інших місцевостей (адміністративно територіальних одиниць) України та виключених з військового обліку Служби безпеки України);

посвідчення офіцера (для офіцерів запасу, які звільненні з військової служби із Збройних Сил України);

довідки про присвоєння первинного військового звання офіцерського складу запасу (для громадян України, яким присвоєно первинні військові звання офіцерського складу запасу);

припису з відмітками про присвоєння військового звання (номер, дата, ким присвоєно) та про вилучення особистого документа (для офіцерів запасу, які звільняються з військової служби з інших військових формувань, та тих, які звільняються зі служби начальницького складу інших органів виконавчої влади);

довідки, яка видана офіцеру запасу, що від`їжджає за кордон (для офіцера запасу, які прибули з-за кордону на нове місце проживання);

документа, який підтверджує відношення до офіцерів запасу (для офіцерів запасу, які набули громадянства України і підлягають взяттю на військовий облік).

Підпунктом 2.3.2. Інструкції №650/ДСК зазначено, що у разі не надходження послужної картки разом з особовою справою районним військовим комісаріатом складається її дублікат.

При складені дублікату районний військовий комісаріат надсилає запит до Кадрового центру Збройних Сил України для отримання інформації по офіцерам запасу із послужних карток, а саме: дата народження, особистий (ідентифікаційний) номер, які закінчив ВВНЗ (військову кафедру при ВНЗ) та коли закінчив, коли та яким військовим комісаріатом був призваний до Збройних Сил, проходження військової служби у Збройних Силах, присвоєння військових звань, відповідно до якої статті звільнений зі Збройних Сил, у якому військовому комісаріаті знаходиться на обліку.

Офіцери запасу, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України на нове місце проживання, беруться на військовий облік на основі документів, які є підставою для реєстрації місця проживання та військових квитків офіцерів запасу з відміткою про зняття з військового обліку за попереднім місцем проживання або довідки, яка видана офіцеру запасу, що від`їжджає за кордон, згідно з підпунктами 2.3.1. та пункту 2.3. розділу ІІ цієї Інструкції.

Після взяття на військовий облік офіцерів запасу, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-закордону на нове місце проживання, районні військові комісаріати надсилають повідомлення про зміни в облікових даних (обліку) офіцерів до Кадрового центру через обласні військові комісаріати (підпункт 2.3.7 Інструкції №650/ДСК).

Згідно частини 1 пункта 4.1. Інструкції №650/ДСК особова справа є основним військово-обліковим документом офіцерів запасу, за яким ведеться вивчення їх професійного рівня, ділових та моральних якостей.

Військовий квиток офіцера запасу є документом суворої звітності, що визначає належність його власника до офіцерського складу та військового обов`язку. Порядок проведення записів у військових квитках офіцерів запасу та порядок поводження з ними визначені в Положенні про військовий квиток офіцера запасу, затвердженому Указом Президента України від 25.05.1994 №236 (зі змінами) ( пункт 4.12. Інструкції №650/ДСК).

Повторно військовий квиток офіцера запасу може бути видано за рішенням районного військового комісара на підставі особистої заяви офіцера запасу та документів, що підтверджують необхідність заміни військового квитка офіцеру запасу, який став непридатним для користування, знищення його під час стихійного лиха, втрати чи викрадення, зміни прізвища, імені та по батькові (п. 6.8. Інструкції №650/ДСК).

У додатку 7 Інструкції №650/ДСК зазначено, що якщо офіцер запасу не пенсіонер Міністерства оборони України, перший та другий примірники його особової справи запитуються з районного військового комісаріату за попереднім місцем перебування на військовому обліку.

Під час відновлення особової справи (за відсутності обох примірників особових справ) здійснюються запити в усі військові частини, в яких проходив службу офіцер запасу, до районного військового комісаріату за місцем привозу та до кадрового підрозділу номенклатури звільнення (за потреби до архівних установ).

В примітках зазначено, що у разі ненадходження особової справи або відповіді на запит з військової частини здійснюються запити до вищого кадрового підрозділу в такому порядку: вид Збройних Сил України, кадровий підрозділ Генерального штабу Збройних Сил України.

У разі ненадходження особової справи або відповіді на запит з районного військового комісаріату здійснюються запити в такому порядку: обласний військовий комісаріат, оперативне командування (територіальне управління), яким підпорядкований районний військовий комісаріат.

У разі здійснення запитів у вищі кадрові підрозділи вказується обсяг робіт щодо розшуку особової справи офіцера запасу, а саме: куди направляли запит, їх стислий зміст, номери та дати вихідних документів.

Під час розшуку особової справи офіцера запасу, який змінював прізвище (ім`я), у запитах зазначається попереднє прізвище (ім`я).

Окрім того, додатком 8 цієї інструкції затверджений перелік облікових органів, до яких районні військові комісаріати подають повідомлення про зміни в облікових даних (обліку) офіцера та військово-облікові документи.

В матеріалах справи наявний запит військовому комісару м. Севостопаля на отримання особової справи офіцера запасу капітан-лейтенанта ОСОБА_2 , поряд з цим в матеріалах справи відсутні докази його надіслання. Також жодних інших запитів передбачених Інструкцією №650/ДСК позивачем не здійснювались. Матеріали справи не містять докази, які б підтверджували протилежне.

В матеріалах справи наявна телефонограма №2/1/329 Військовим комісарам Р(М)ВК Київської області яка вимагає на військовий облік приймати призовників і військовозобов`язаних, які зареєстрували місце проживання чи перебування в зоні відповідальності Р(М)ВК; враховувати, що з об`єктивних або суб`єктивних причин не завжди громадяни мали можливість знятися з військового обліку у Р(М)ВК АР Крим, що передбачено законодавством про військовий обов`язок і військову службу; у разі необхідності, забезпечити відновлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призових дільниць, особових справ, військових квитків, тимчасових посвідчень замість військового квитка тощо).

Проте, дана телефонограма №2/1/329 має рекомендаційний характер та не змінює порядок прийняття осіб на військовий облік.

Відповідно до пункта 2 Положення про військові комісаріати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 2013 року №389 (далі Положення №389) військові комісаріати у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами Міноборони, наказами і директивами Міністра оборони та наказами і директивами начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил, іншими правовими актами, а також цим Положенням.

Покладення на військові комісаріати завдань, не передбачених законодавством, не допускається.

Військові комісаріати очолюють військові комісари, які організовують діяльність комісаріатів (частина 1 пункт 3 Положення №389).

Відповідно до ст. 5 Закону України №2232-XII військовослужбовці, резервісти та військовозобов`язані поділяються на рядовий склад, сержантський і старшинський склад та офіцерський склад. До військових звань громадян України, які перебувають у запасі чи у відставці або проходять службу у військовому резерві, додаються слова відповідно «запасу», «у відставку» або «резерву».

Відповідно до ст. 37 Закону України №2232-XII постановленню на військовий облік військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України звільнені з військової служби в запас та військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання.

Відповідно до пункту 11 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 проходження військової служби військовослужбовцем відображається в його особовій справі, яка ведеться у порядку та за формою, встановленими Міністерством оборони України. До особової справи вносяться передбачені законом відомості про військовослужбовця та членів його сім`ї, а також за його попередньою згодою інші необхідні відомості. Порядок обліку військовослужбовців, форми і призначення облікових документів, порядок їх складання і ведення визначаються Міністерством оборони України.

Пунктом 12 цього Положення передбачено, що встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

У пункті 4.1 Інструкції №650 зазначено, що особова справа є основним військово-обліковим документом офіцерів, за яким ведеться вивчення їх професійного рівня, ділових та моральних якостей.

Пунктом 4.8 Інструкції №650 передбачено, що алфавітна картка є документом персонально-якісного обліку офіцерів запасу і призначення для проведення пошуково-довідкової роботи.

Алфавітні картки складаються згідно з поясненням до складання та ведення алфавітної картки, зазначені у додатку 3 Інструкції №650, де прізвище, ім`я та по-батькові, дата та місце народження, номер військово-облікової спеціальності, найменування профілю та розряд запасу записуються на підставі даних військового квитка і послужної карти, і, зокрема, ведуться у районних військових комісаріатах на всіх офіцерів запасу, які проживають на території, що обслуговується районними військовими комісаріатами.

Відповідно до п. 4.12 Інструкції №650 та пунктам 1,5 Положення про військовий квиток офіцера запасу, затвердженого указом Президента України №263/94 від 25.05.1994, військовий квиток офіцера запасу є документом суворої звітності, що визначає належність його власника до офіцерського складу та військового обов`язку.

У пункті 4.13 Інструкції №650 визначено, що тимчасове посвідчення офіцера запасу є тимчасовим документом військового обліку, який видається замість військового квитка офіцера запасу у випадках взяття офіцерів запасу на військовий облік у тимчасовому порядку.

На підставі вищезазначеного, суд вбачає невиконання позивачем покладених службових обов`язків.

Так, позивачем заходів щодо підтвердження військового звання осіб офіцерського складу громадянина ОСОБА_2 не вживалися та запити до органів управління не направлялися, в наслідок чого наявність офіцерського звання у вказаної особи достовірно з`ясовано не було. Таким чином, службовим розслідуванням встановлено, що внаслідок невиконання заходів щодо з`ясування реального військового звання громадянина ОСОБА_2 з боку майора ОСОБА_1 були допущені грубі порушення вимог визначених п.2.3 Інструкції №650 в частині взяття на тимчасовий облік офіцерів та підпункту 2.3.1 Інструкції №650 в частині виконання заходів взяття офіцерів запасу на військовий облік у тимчасовому порядку.

Відповідно до статті 16 Статуту внутрішньої служби збройних сил України затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV (далі СВС ЗСУ) кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом (ст. 26 СВС ЗСУ).

Згідно статті 28 СВС ЗСУ єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в:

наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця;

наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази;

забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Як зазначено, статтею 68 ДС ЗСУ на молодших та старших офіцерів може бути накладене дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що наказ Генерального штабу Збройних Сил України від 23 червня 2016 року №263 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині накладення дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову відповідність» на позивача військового комісара Вишгородського районного військового комісаріату Київської області оперативного командування «Північ» Сухопутних військ Збройних Сил України майора ОСОБА_1 виданий у відповідності до вимог законодавства, підстав для визнання його протиправним та скасування суд не вбачає.

Виходячи з вище наведеного, вимога про зобов`язання Київський обласний військовий комісаріат виплатити встановлений розмір премії за червень 2016 року також не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій