Справа № 810/778/17
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2018-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2018 року № 810/778/17

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Щавінський В.Р., при секретарі судового засідання Сіренко Ю.П., за участю представника позивача та представника відповідача розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТМ Комфортне світло" до Києво-Святошинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 12.02.2014,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТМ Комфортне світло" (далі ТОВ «ТМ Комфортне світло», позивач) звернулось до суду з позовом до Києво-Святошинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 12.02.2014.

Представником позивача в ході розгляду справи двічі було змінено позовні вимоги.

Враховуючи останні зміни до позову від 08.11.2017, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Києво-Святошинської ОДПІ від 12.02.2014 №, прийняте на підставі акту перевірки від 23.01.2014 № 14/2204/38737904 про збільшення ТОВ "ТМ Комфортне світло" суми грошового зобов'язання по ПДВ за основним платежем на 32 066,33 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 8 016,60 грн., а всього на загальну суму 40 082,93 грн.

В обґрунтування змінених позовних вимог позивач зазначив, що ТОВ «ТК Комфортне світло» було подано в електронній формі двічі податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2013 року від 17.12.2013 та від 20.12.2013 як звітну нову.

Позивач зазначає, що в декларацію від 20.12.2017 було включено по контрагенту ТОВ «Торгова компанія «Євротрейд» до податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 45 365,38 грн., яка була сформована на підставі податкових накладних від 30.11.2013 №351, від 25.11.2013 №330, від 18.11.2013 №297, від 12.11.2013 №226, відповідно до яких загальна сума податкового кредиту складає 52 038,59 грн. При цьому позивач зазначає, що ТОВ «ТК Комфортне Світло» в декларації від 20.12.2017 допустило арифметичну помилку в сумі податкового кредиту з ПДВ у розмірі 6 673,21 грн., що призвело до заниження податкового кредиту на вказану суму та яку товариством було помилково сплачено.

Крім того, позивач наголошує на тому, що камеральна перевірка ТОВ «ТК Комфортне Світло» за листопад 2013 року не відповідає вимогам ст. 76 ПК України. Висновки, викладені в акті перевірки від 23.01.2014 № 14/2204 щодо завищення податкового кредиту на суму ПДВ 32 066,33 грн., на підставі якого було прийнято спірне повідомлення-рішення, не відповідають вимогам ст.ст. 187, 198, 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України). На думку позивача в результаті неправомірних дій відповідача відбулось подвійне нарахування грошових зобовязань зі сплати податку на додану вартість за листопад 2013 року.

Ухвалою від 24.03.2017 за вказаним позовом відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 13.04.2017.

Ухвалами від 13.04.2017, 08.06.2017, 08.08.2017, 28.08.2017, 23.10.2017 за клопотаннями представника позивача провадження у справі зупинялось у звязку з наданням додаткових доказів.

Ухвалою від 16.01.2018 прийнято рішення подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що камеральна перевірка підприємства позивача була проведена у встановленому законом порядку відповідно до ст. 76 КАС України. Сам факт неправомірності перевірки, а також акт, який був складений за результатами камеральної перевірки, дії на проведення перевірки позивачем у судовому порядку не оскаржувалися. За результатами проведеної камеральної перевірки виявлено завищення податкового кредиту на суму ПДВ у розмірі 32 066,33 грн. в отриманих податкових накладних з контрагентом-постачальником ТОВ «Торгова компанія «Євротрейд», які були допущені позивачем у листопаді 2013 року, слугували підставою для прийняття спірного повідомлення рішення.

З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено таке.

ТОВ «ТК «Комфортне світло» (; 8132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Лесі Українки, будинок 33) зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку в якості платника податків у Києво-Святошинській ОДПІ; є платником ПДВ.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, 17.12.2013 позивач подав до Києво-Святошинської ОДПІ звітну декларацію з податку на додану вартість за листопад 2013 року, в якій зазначив суму податкових зобовязань 94 143,00 грн., суму податкового кредиту 60 241,00 грн., суму ПДВ 33 902 грн.

20.12.2013 позивач подав звітну нову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2013 року, в якій зазначив суму податкових зобовязань 94 143,00 грн., суму податкового кредиту 53 568,00 грн., суму ПДВ 40 575 грн.

У декларації від 20.12.2013 в Розділі ІІ Додатку 5 зазначено про формування податкового кредиту на підставі податкових накладних, виписаних постачальниками у жовтні-листопаді 2013 року на загальну суму ПДВ 53 568,00 грн.

Так, у новій звітній декларації від 20.12.2013 виправлено суму обсягу постачання та суму ПДВ по контрагенту з ІПН 578, зокрема суму ПДВ 52 038,61 грн. замінено на суму ПДВ - 45 365,38 грн.

Судом встановлено, що 23.01.2014 посадовими особами Києво-Святошинської ОДПІ Київської області проведено камеральну перевірку податкової декларації позивача ТОВ «ТК «Комфортне світло» () від 20.12.2013 з питань своєчасності повноти нарахування, своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобовязання з податку на додану вартість за листопад 2013 року, за результатами якої складено акт перевірки від 23.01.2014 № 14/2204/38737904 (далі акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення позивачем ст. 187, п.198.6 ст. 198, п. 201.10, п. 201.6, п. 201.1 ст. 201 ПК України, що виявилось у заниженні податку на додану вартість за листопад 2013 року у загальному розмірі 32 066,33 грн.

Виявлені порушення відповідач-1 пов'язує з тим, що позивач неправомірно завищив податковий кредит на суму ПДВ у загальному розмірі 32 066,33 грн. в отриманих податкових накладних від 18.11.2013 №297 з контрагентом-постачальником ТОВ «Торгова компанія «Євротрейд» (), оскільки платником податку не виконано обовязок з реєстрації вказаних податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних у строк, що не перевищує 15 календарних днів, наступних за датою її складання, що виключає можливість віднесення продавцем зазначених у таких податкових накладних сум ПДВ до податкового кредиту та є підставою для застосування до продавця (постачальника) штрафних санкцій.

12.02.2017 Києво-Святошинською ОДПІ на підставі вищевказаного акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» № НОМЕР_1, яким згідно з п.п.54.3.2 п.54.3 ст. 54 ПК України та відповідно до п. 123.1 ст. 123 ПК України збільшено суму грошового зобов'язання позивача за платежем - податок на додану вартість: за основним платежем в сумі 32 066,33 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 8 016,60 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач у порядку, визначеному ст. 56 ПК України, звернувся до ГУ ДФС у Київській області з відповідною адміністративною скаргою.

За наслідками розгляду скарги позивача на ППР Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області прийнято рішення від 16.12.2016 №2934/10/10-36-10-01-04/617, яким скаргу ТОВ «ТК «Комфортне світло» залишено без розгляду у звязку з порушенням вимог п.п. 56.3, 56.6 ст. 56 ПК України.

13.01.2017 Державною фіскальною службою України прийнято рішення № 462/6/99-99-11-01-02-25 про залишення рішення ГУ ДФС у Київській області від 16.12.2016 №2934/10/10-36-10-01-04/617 без змін, а скаргу ТОВ «ТК «Комфортне світло» на ППР Києво-Святошинської ОДПІ без розгляду.

У той же час, позивач вважає податкове повідомлення-рішення щодо визначення грошового зобов'язання з податку додану вартість таким, що суперечить вимогам чинного податкового законодавства, а тому оскаржив вказане рішення, звернувшись із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд входить з наступного.

В основу застосування штрафу покладений акт камеральної перевірки.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України (в редакції чинній на час проведення перевірки відповідачем), камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Відтак, об'єктом перевірки за положеннями цього підпункту є серед іншого дані Єдиного реєстру податкових накладних. Саме аналізуючи дані цього реєстру податковий орган встановив порушення реєстрації податкових накладних позивачем за листопад 2013 року, що і стало підставою для застосування штрафу.

Особливості камеральної перевірки полягають у тому, що для її проведення не потрібен наказ керівника податкового органу або інший спеціальний дозвіл чи направлення, не потрібно згоди платника податків, а також його присутності. Мета камеральної перевірки - виявити в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, єдиних реєстрів, арифметичні та/або методологічні помилки, або інші відомості які призвели до заниження або завищення податкового зобов'язання або посвідчують інші реєстраційні порушення, які доводять склад податкового правопорушення. Камеральна перевірка проводиться на систематичній основі, тобто перевіряються всі без винятку податкові декларації та уточнюючі розрахунки, подані платником, якого перевіряють.

Камеральна перевірка є одним із способів реалізації контрольної функцій податкового органу, шляхом якої здійснюється систематичний контроль за своєчасністю нарахування та відображення всіх відомостей, які впливають на правильність декларування платником податків.

Таким чином, камеральною перевіркою зокрема охоплюються питання своєчасності реєстрації податкових накладних. Виявлення податковим органом цього порушення не потребує наявності будь-яких документів платника податку, достатніми є дані Єдиного державного реєстру податкових накладних, дані податкових декларацій та дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Згідно зі ст. 76 ПК України - камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог ст. 86 цього Кодексу (п. 76.2. ст. 76 ПК України).

Листом ДПА України "Щодо питань адміністрування податку на додану вартість" від 23.03.2011, № 8073/7/16-1617 роз'яснено, що підрозділи оподаткування юридичних осіб проводять камеральну перевірку. Посадові особи контролюючого органу здійснюють камеральну перевірку без обов'язкового письмового запиту органу державної податкової служби та будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Під час камеральних перевірок аналізуються розбіжності, виявлені за результатами електронної обробки (звірки) податкової звітності з податку на додану вартість та обробки даних Єдиного реєстру податкових накладних, реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, зокрема: 1) розбіжності при заповненні податкової декларації з податку на додану вартість: - арифметико-логічні помилки при заповненні податкової декларації з податку на додану вартість (додатків);- даних податкової декларації з податку на додану вартість та додатками до неї; 2) розбіжності між даними податкової декларації з податку на додану вартість та реєстром виданих та отриманих податкових накладних; 3) розбіжності між даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних та даними митних органів; 4) розбіжності між даними реєстру виданих та отриманих податкових накладних та Єдиного реєстру податкових накладних; 5) розбіжності між податковими зобов'язаннями та податковим кредитом контрагентів (по заниженню податкових зобов'язань; по завищенню податкового кредиту) за даними розшифровок; 6) розбіжності за результатами співставлення даних реєстрів виданих та отриманих податкових накладних контрагентів (у виданих податкових накладних; в отриманих податкових накладних); 7) розбіжності за результатами обробки даних Єдиного реєстру податкових накладних.

За результатами проведених камеральних перевірок працівники підрозділів оподаткування юридичних осіб проводять: - складання актів, підготовку та направлення податкових повідомлень-рішень з метою застосування згідно з п. 120.1 ст. 120 Кодексу штрафних санкцій до платників податків, які не подали у встановлені терміни до податкового органу податкову звітність з ПДВ; - складання актів у разі якщо результати камеральної перевірки податкової звітності платника свідчать про наявність у такій звітності помилок (порушень);- підготовку та направлення податкових повідомлень-рішень у разі якщо результати камеральної перевірки податкової звітності платника свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, завищення суми бюджетного відшкодування, завищення від'ємного значення суми податку на додану вартість (згідно з п. 123.1 ст. 123 Кодексу);- оформлення довідок про неможливість вручення платнику податку документа (листа, акта камеральної перевірки, податкового повідомлення-рішення тощо) та передача до підрозділу податкової міліції з метою встановлення місцезнаходження платника податків;- формування висновків за наслідками камеральних перевірок податкової звітності та опрацювання іншої наявної в базах даних та звітній частині облікової справи платника податкової інформації (результатів Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів, розбіжностей у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних контрагентів, даних митних органів, інформації Єдиного реєстру податкових накладних тощо) (Лист ДПА України "Щодо питань адміністрування податку на додану вартість" від 23.03.2011, № 8073/7/16-1617).

З акту камеральної перевірки від 23.01.2014 № 14/2204/38737904 вбачається, що Києво-Святошинською ОДПІ при проведенні перевірки позивача використовувались виключно дані, зазначені у податковій декларації від 20.12.2013 № за листопад 2013 року, розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за листопад 2013 року, реєстр виданих та отриманих податкових накладних за листопад 2013 року, надані до ДПІ в електронному вигляді та бази даних Міністерства доходів і зборів України, відтак, перевірку проведено відповідно до приписів ст. 75 ПК України.

Водночас, суд наголошує, що представником позивача ні в судовому засіданні, ні в позовній заяві не зазначено підстав, які б свідчили про допущені контролюючим органом порушення при проведенні камеральної перевірки податкової звітності ТОВ «ТК «Комфортне світло». Позивач мав можливість для оскарження дій суб'єкта владних повноважень при проведенні камеральної перевірки та складанні акту, які, на його думку, були неправомірними, однак своїм правом на оскарження не скористався, а відтак фактично погодився з діями податкового органу.

З матеріалів справи вбачається, що податковим органом під час проведення перевірки було встановлено завищення позивачем податкового кредиту за листопад 2013 року на загальну суму ПДВ 32 066,33 грн. внаслідок порушення п.201.10 ст. 201 ПК України, що призвело до заниження суми податкового зобов'язання, заявленого у податковій декларації за листопад 2013 року на вказану суму.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно з пп."а" п.198.1 ст. 198 ПК України, виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Не відносяться до податкового кредиту, згідно з п.198.6 цієї статті, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів (послуг) зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (п.201.10 ст. 201 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, перевіркою встановлено, що згідно з Реєстром отриманих та виданих податкових накладних за листопад 2013 року до складу податкового кредиту ТОВ «ТК «Комфортне світло» включено податкові накладні № 297 від 18.11.2013 на суму ПДВ 19 369,78 грн. та на суму ПДВ 12 696,55 грн., всього на суму ПДВ 32 066,33 грн., які були виписані продавцем ТОВ «Торгова компанія «Євротрейд» (ІПН 78). При цьому, вказана сума відображена у розділі ІІ Додатку 5 "Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" та включено до податкового кредиту листопада 2013 року.

Однак, відповідно до системи "Податковий блок" (підсистема "Співставлення Реєстру та Єдиного реєстру податкових накладних (податковий кредит)") вказані податкові накладні №297 від 18.11.2013 не були зареєстровані контрагентом-продавцем ТОВ «Торгова компанія «Євротрейд» (ІПН 78).

Платник податків зобов'язаний своєчасно реєструвати податкові накладні, нести відповідальність за невиконання цього обов'язку, застосування якої є повноваженням контролюючого органу, більш того всі ці складові (обов'язок, відповідальність, компетенція) визначені безпосередньо нормами ПК України.

За положеннями п. 201.1. ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Висновуючись на аналізі положень ст. 201 ПК України, суд зазначає, що податкова накладна є підставою для можливого отримання податкового кредиту у покупця та податкового обов'язку у продавця. Її відсутність не дає права включення до податкового кредиту будь-яких витрат щодо сплати податку.

Податкова накладна є звітним податковим документом, що підтверджує виникнення податкового обов'язку платника податків у зв'язку з продажем товарів (робіт, послуг) і одночасно підтверджує право на податковий кредит у покупця - платника податків у зв'язку з придбанням таких товарів (робіт, послуг).

Реєстрація податкових накладних є однією із складових звітності платника податків перед податковим органом.

Суд звертає увагу позивача на те, що початок перебігу строку, визначеного п. 201.10 ст. 201 ПК України для реєстрації податкової накладної, повязано з датою виникнення податкових зобовязань, а не з датою, коли платник податків фактично створив у відповідному програмному забезпеченні податкову накладну.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених необхідними документами.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 ПК України.

Відповідно до п.201.6 ст. 201 ПК України - податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що платник податку не скористався правом подання разом зі звітною податковою декларацією з податку на додану вартість за листопад 2013 року заяву зі скаргою на такого продавця, що передбачено п.201.10 ст. 201 ПК України, а саме те, що у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту.

Відповідно до п.14.1.265 ст. 14 ПК України - штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п.123.1 ст. 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених п.п. 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, це тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування на платника податків накладається штраф у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Отже суд дійшов висновку щодо правомірності нарахування податковим органом ТОВ "ТК Комфортне світло" штрафних санкцій, з урахуванням п.123.1 ст. 123 ПК України у загальному розмірі 40 082,93 грн., оскільки позивачем було допущено порушення норм податкового законодавства в частині завищення податкового кредиту за листопад 2013 року на загальну суму 32 066,33 грн.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Києво-Святошинської ОДПІ від 12.02.2014 № є обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення- 19 лютого 2018 р.