Справа № 401/815/18
Суддя: Мельничик Ю. С.
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

11.06.2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

копія
Справа № 401/815/18 Провадження № 2-а/401/53/18

11 червня 2018 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Мельничика Ю.С., за участю секретаря Пилипенко Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 Срібнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови від 11 квітня 2018 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

19 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до інспектора СРПП №3 Срібнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови від 11 квітня 2018 року серії НК №880165 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч.1 ст.122 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив, що дійсно 11 квітня 2018 року об 11 годині керував автомобілем НОМЕР_1 з н/причіпом д/н НОМЕР_2 на 186 кв. а/дщ НО7, однак в зону дії 3.15 ( рух транспортних засобів, маса яких перевищує 12т, заборонено) не заїжджав, а тому Правил дорожнього руху України не порушував, а тому твердження інспектора патрульної поліції про те, що він рухався в зоні дії вказаного дорожнього знаку вважає необгрунтованим.

Також позивач вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню, так як працівником поліції при винесенні постанови не зясовано, чи винен він в адміністративному правопорушенні та чи мало воно місце. Зазначає, що розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор поліції суттєво порушив його права, передбачені ст.268 КУпАП, у тому числі подавати докази своєї невинуватості, заявляти клопотання, звернутися за правовою допомогою, подавати документи, чим порушив процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлену ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Відповідач про судовий розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження повідомлений у встановленому порядку, заяв по суті позову суду, зокрема відзиву на позов, до суду не надіслав, докази та підтвердження винуватості водія ОСОБА_1 не надав.

Судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані учасниками процесу докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 11 квітня 2018 року об 11 годині водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_3 з н/причіпом д/н НОМЕР_2 на 186 кв. а/дщ НО7.

Постановою інспектора СРПП №3 Срібнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №880165 від 11 квітня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення на водія ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за те, що 11 квітня 2018 року об 11 годині водій ОСОБА_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.15. та рухався керуючи автомобілем НОМЕР_3 з н/причіпом д/н НОМЕР_2 масса якого перевищувала 12 тон на 186 кв. а/дщ НО7, чим порушив п.8.4 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене за ч.1 ст.122 КУпАП України.

Заперечуючи свою вину у скоєному адміністративному правопорушенні позивач у позовній заяві зазначає про те, що він не не порушив вимоги п.8.4 ПДР України, так як в зону дії дорожного знаку 3.15. ( рух транспортних засобів, маса яких перевищує 12т, заборонено) не заїжджав. На підставі викладеного позивач просив задовольнити його позовні вимоги.

При вирішенні спору по суті суд враховує таке.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР України), учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9).

Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Дорожній знак 3.15. є заборонним знаком, і відповідно до п.8.4. ПДР вказаним знаком запроваджено певні обмеження в русі.

Частиною першою статті 122 КУпАП встановлена відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Отже, вказана норма передбачає відповідальність за умисний характер дії правопорушника, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.ст. 245, 246, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

За визначенням, наведеним у ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною третьою ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо(неупереджено); добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вищезазначена оскаржувана постанова Відповідача таким вимогам не відповідає, оскільки в ній не зазначено доказів якими доводиться факт вчинення ОСОБА_1 вищезазначеного адміністративного правопорушення, і таких доказів не надано до постанови.

На пропозицію суду, викладену в ухвалі про відкриття провадження у справі від 25 квітня 2018 року, відповідач не надіслав до суду відзив на позов та не надав жодних докаіви, які б підтверджували його заперечення проти позову.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів, на підставі яких відповідач прийняв оскаржувану постанову.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідач у даній справі заперечень проти позову не представив, доказів в обґрунтування правомірності свого рішення суду не навів, доводи позивача не спростував.

Відповідно до ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

В ході судового розгляду справи не здобуто доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за яке постановою від 11 квітня 2018 року відповідач до нього застосовано адміністративне стягнення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню так, як під час винесення оскаржуваної постанови, посадова особа не прийняла до уваги зазначені конституційні та законодавчі положення, рішення відповідачем було прийнято без доказів, які б свідчили про наявність події скоєного позивачем правопорушення.

За таких обставин, зважаючи на відсутність в діянні складу адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова від 11 квітня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122КУпАП є протиправною, а тому підлягає скасуванню.

Пунктом першим статті 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За правилами статті 245 КАСУ у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень і про скасування рішення, а тому суд вважає за необхідне постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача скасувати.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Питання щодо відшкодування судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 143 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 7, 245-249, 251, 252, 256, 268, 279, 283, 284, 293 КУпАП, ст.ст. 72-79, 90, 139, 244, 246, 250, 262, 271, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 Срібнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови від 11 квітня 2018 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора СРПП №3 Срібнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 від 11 квітня 2018 року серії НК №880165 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.122 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Закрити справу про адміністративне правопорушення.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: підпис Згідно з оригіналом

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_3