Справа № 826/14277/17
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 червня 2018 року № 826/14277/17

Окружний адміністративний суд міста Києва, у складі судді Аверкової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Представництва АТ «Федеральна грузова компанія»

до Головного управління Держпраці у Київській області

про визнання протиправними дій, скасування акту перевірки, постанови та припису,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов представництва АТ «Федеральна грузова компанія» (далі по тексту - представництво АТ «ФГК», позивач) до Головного управління Держпраці у Київській області (далі по тексту - ГУ Держпраці у Київській області, відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо проведення позапланової перевірки та складання акту перевірки № 26-151/898 від 18 вересня 2017 року, винесення припису від 18 вересня 2017 року № 26-151/898-594 та постанови № 524 від 03 жовтня 2017 року;

- скасувати акт перевірки № 26-151/898 від 18 вересня 2017 року, припис від 18 вересня 2017 року № 26-151/898/594 та постанову № 524 про накладення штрафу від 03 жовтня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач не мав права на проведення перевірки позивача та складання за її результатами будь-яких документів та не дотримався вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», зокрема, в частині ознайомлення позивача із підставою для проведення позапланового заходу.

Складений акт, прийняті за наслідком неправомірно проведеної перевірки, припис та постанову контролюючого органом позивач просить суд скасувати.

Під час розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву просить відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог, оскільки оскаржувані рішення прийняті відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені в акті перевірки та такому відзиві.

В ході розгляду справи представник відповідача заперечував проти повних вимог, просив суд відмовити в задоволенні позову.

04 квітня 2018 року від представників сторін надійшло клопотання про здійснення подальшого розгляду даної справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини дев'ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з частини 3 статті 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції КАС України.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, наказом ГУ Держпраці у Київській області від 11 вересня 2017 року № 2077 «Про проведення інспекційного відвідування (невиїзного інспектування)», зокрема, наказано здійснити у період з 14 вересня по 25 вересня 2017 року інспекційне відвідування на предмет дотримання вимог законодавства про працю суб'єктом господарювання представництво АТ «ФГК», за адресою: 03056, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 72-А.

Підставою для прийняття такого наказу став лист Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 01 вересня 2017 року № 109/05/35-8095, який був направлений відповідачу в порядку інформування та вжиття в межах компетенції відповідних заходів реагування, у зв'язку із наявності заборгованості із виплати заробітної плати.

Згідно направлення на проведення інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) від 11 вересня 2017 року № 1752, врученого головному бухгалтеру позивача 15 вересня 2017 року, інспекційне відвідування здійснювала інспектор праці Управління з питань праці ГУ Держпраці у Київській області Кантур О.М.

За результатами позапланової перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування представництва АТ «ФГК», проведеної з 15 вересня 2017 року по 18 вересня 2017 року, був складений акт № 26-151/898 від 18 вересня 2017 року (далі також - акт перевірки).

Вказаним актом перевірки встановлено порушення позивачем:

- ч. 1 статті 115 Кодексу законів про працю України (далі також - КЗпП України), статтю 27 Закону «Про оплату праці» - порушення строків виплати заробітної плати працівникам підприємства. Згідно наданих звітів з праці №1-ПВ за серпень 2017 року станом на 01 вересня 2017 року заборгованість з виплати заробітної плати становить 1 205, 8 тис. грн. за період з травня по липень 2017 року. На момент проведення перевірки 18 вересня 2017 року, згідно з розрахунковою відомістю за серпень 2017 року, поточна заробітна плата працівникам складає ОСОБА_2 (107, 4 тис. грн.) та ОСОБА_3 (247, 8 тис. грн.) не виплачена і складає 355, 2 тис. грн. за травень-серпень 2017 року;

- статті 116 КЗпП України - при звільнені працівників виплата всіх сум, що належать їм від підприємства, не проводиться в день звільнення. Згідно з бухгалтерською довідкою від 15 вересня 2017 року заборгованість з виплати заробітної плати перед 8 звільненими працівниками, в тому числі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 становить 919, 5 тис. грн.;

- ч. 5 статті 97 КЗпП України, ч. 3 статті 15 Закону України «Про оплату праці» - оплата праці здійснюється не в першочерговому порядку, наприклад, згідно наданої довідки про використання грошових коштів за період травень-серпень 2017 року у гривні на рахунки представництва АТ «ФГК» надійшли кошти у розмірі 434, 2 тис. грн., з них витрачено: заробітна плата - 104, 0 тис. грн., податки та інші обов'язкові платежі 38, 3 тис. грн., оренда офісного приміщення - 245, 1 тис. грн., оренда автомобіля - 33, 5 тис. грн., послуги зв'язку - 8,6 тис. грн., обслуговування автомобіля ( у тому числі пальне) - 5, 3 тис. грн.

На підставі наведених висновків акту перевірки, ГУ Держпраці у Київській області винесено припис від 18 вересня 2017 року № 26-151/898-594, яким зобов'язано позивача вжити заходів щодо виконання вимог ч. 5 статті 97, ч. 1 статті 115, статті 116 КЗпП України та у строк до 18 жовтня 2017 року письмово проінформувати відповідача про виконання вимог такого припису.

Крім того, 03 жовтня 2017 року відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 524, яким на представництво АТ «ФГК» накладено штраф у розмірі 9 600, 00 грн. за порушення законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Незгода із діями відповідача щодо проведення позапланової перевірки та складеними за її наслідками актом, приписом та постановою обумовило позивача на звернення до суду із вказаним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 100 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року №929-р, функції і повноваження Державної інспекції України з питань праці передані правонаступникам Державній службі України з питань праці та її територіальним органам.

Держпраці України у межах повноважень, передбачених законом, на основі та на виконання Конституції та законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Мінсоцполітики видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує і контролює їх виконання.

Відповідно до п. 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 (далі також - Положення № 96), Держпраці України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Головне управління Держпраці у Київській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та діє на підставі Положення про таке управління.

Згідно з пп. 6 п. 4 Положення № 96 Державна служба України з питань праці здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

До набуття чинності постановою Кабінету Міністрів України про затвердження порядку проведення перевірок за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, діє Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затверджений наказом Мінсоцполітики від 02 липня 2012 року № 390 (далі також - Порядок № 390).

Пунктом 2 Порядку № 390 визначено, що право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці (далі - інспектор).

Інспектор має право на проведення перевірки за наявності у нього службового посвідчення та направлення на перевірку (п. 4 Порядку № 390).

Відповідно до абз. 4 п. 3 Порядку № 390, позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі також - Закон).

Відповідно до положень ч. 1 статті 6 Закону, підставами для здійснення позапланових заходів є:

- подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

- виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб'єктом господарювання у документі обов'язкової звітності, крім випадків, коли суб'єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов'язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов'язаний повідомити суб'єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п'яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;

- перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);

- звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров'ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу. У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб'єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред'явили документи, передбачені цим абзацом;

- неподання суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів;

- доручення Прем'єр-міністра України про перевірку суб'єктів господарювання у відповідній сфері у зв'язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров'я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;

- настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання.

Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Згідно ч. 2 статті 6 Закону, проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

Частиною 3 статті 6 Закону передбачено, що суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Виконання вимог зазначених нормативно-правових актів надає посадовим особам контролюючого органу право проведення позапланової перевірки.

Під час розгляду справи судом встановлено, що наказ ГУ Держпраці у Київській області від 11 вересня 2017 року № 2077 «Про проведення інспекційного відвідування (невиїзного інспектування)» був прийнятий на підставі листа Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 01 вересня 2017 року № 109/05/35-8095.

Направлення на проведення інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) від 11 вересня 2017 року № 1752 (дійсне з 14 вересня 2017 року по 25 вересня 2017 року) було вручено головному бухгалтеру представництва АТ «ФГК» 15 вересня 2017 року, про що свідчить її розпис на копії такого направлення, наявного в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 та 2 статті 74 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Разом з тим, у межах спірних правовідносин відповідачем не доведено належними доказами, що посадова особа відповідача, пред'явила позивачу або його уповноваженому представнику копію згоди Державної служби України з питань праці на проведення позапланової перевірки, а також ознайомила позивача з підставою проведення позапланового заходу, а саме листом Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 01 вересня 2017 року № 109/05/35-8095 та наказом ГУ Держпраці у Київській області від 11 вересня 2017 року № 2077 «Про проведення інспекційного відвідування (невиїзного інспектування)».

Більш того, матеріали справи не містять доказів того, що головний бухгалтер ОСОБА_2 є уповноваженою позивачем особою на отримання будь-яких документів.

Відтак, докази отримання позивачем направлення 11 вересня 2017 року № 1752 в матеріалах справи відсутні.

Вирішуючи дану справу, суд також виходив з того, що на протязі її розгляду, відповідачем не надано згоди Державної служби України з питань праці на проведення позапланової перевірки, що позбавляє можливості дослідити правомірність призначення позапланової перевірки позивача та наявності підстав для її призначення.

З огляду на обставини неотримання позивачем направлення на проведення позапланової перевірки, не ознайомлення з підставою проведення позапланового заходу та відсутності згоди Державної служби України з питань праці на її проведення, суд приходить до висновку, що зазначена перевірка була проведена відповідачем без наявності на те правових підстав.

Відтак, дії ГУ Держпраці у Київській області щодо проведення позапланової перевірки позивача без ознайомлення із підставами для її здійснення суперечать вимогам Закону, тому є протиправними, так само як і прийняття за її наслідками припису та постанови.

Як наслідок, акт перевірки з викладеними у ньому висновками, складений з порушенням закону, й не має юридичної значимості, а тому прийняті на його підставі рішення не можуть бути визнані правомірними.

З огляду на зазначене, та оскільки оскаржувані позивачем припис на постанова ґрунтуються виключно на акті перевірки, складеним з порушенням закону, підлягають задоволенню заявлені позовні вимоги про визнання їх протиправними та скасування.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо складання акту перевірки та скасування такого акту, суд зазначає наступне.

Акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні положень КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася, а тому, його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта (в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки) може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта, або у випадку можливого використання такого акта, як доказу вчинення правопорушення при розгляді відповідного спору.

Наведена правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2013 року (справа № 21-255а13).

Тому суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень чч. 1 та 2 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2017 року представництву АТ «ФГК» відстрочено сплату судового збору у розмірі 9 600,00 грн до ухвалення рішення по справі

Оскільки суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог частково, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволення позовних вимог відповідно до статті 139 КАС України.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Київській області на користь Державного бюджету судовий збір у сумі 6 400,00 грн та з представництву АТ «ФГК» на користь Державного бюджету судовий збір у сумі 3 200,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 72-77, 90, 241-246, 250, 255 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов представництва АТ «Федеральна грузова компанія» (04050, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 72-а; ) до Головного управління Держпраці у Київській області (04060, місто Київ, вулиця Вавілових, будинок 10; ) про визнання протиправними дій, скасування акту перевірки, постанови та припису - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Держпраці у Київській області щодо проведення позапланової перевірки, винесення припису від 18 вересня 2017 року № 26-151/898-594 та постанови від 03 жовтня 2017 року № 524.

3. Визнати протиправними та скасувати припис Головного управління Держпраці у Київській області від 18 вересня 2017 року № 26-151/898-594 та постанову від 03 жовтня 2017 року № 524 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами.

4. В решті позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути з представництва АТ «Федеральна грузова компанія» (04050, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 72-а; ) на користь Державного бюджету України (стягувач: Державна судова адміністрація України, р/р 4007, отримувач коштів: УДКСУ у Печерському р-ні м.Києва, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір у розмірі 3 200,00 грн (три тисячі двісті гривень 00 коп.).

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Київській області (04060, місто Київ, вулиця Вавілових, будинок 10; ) на користь Державного бюджету України (стягувач: Державна судова адміністрація України, р/р 4007, отримувач коштів: УДКСУ у Печерському р-ні м.Києва, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір у розмірі 6 400,00 грн (шість тисяч чотириста гривень 00 коп.).

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Аверкова