Справа № 663/1128/17
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2018-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 р.м. ХерсонСправа № 663/1128/17
14 год. 05 хвил.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Калнауз О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області про зобов'язання вчинити певнії дії,

встановив:

01.06.2017 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області (далі - РДА, відповідач) з позовом, в якому просив:

- визнати завідомо незаконними дії і рішення голови Скадовської районної державної адміністрації ОСОБА_4, які полягають у приховуванні від розгляду його звернення від 30.11.2016, адресованого заступнику голови Скадовської районної державної адміністрації ОСОБА_5, яка за сумісництвом виконує обов'язки голови комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі і землекористувачам;

- зобов`язати заступника голови Скадовської районної державної адміністрації ОСОБА_5, яка за сумісництвом виконує обов'язки голови комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі і землекористувачам, додержуючись закону і наших прав об'єктивно та всебічно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 30.11.2016 і вчасно надати обґрунтовану з посиланням на закон і нормативно-правові акти відповідь;

- стягнути з відповідача судові витрати.

Позовні вимоги були обгрунтовані тим, що 06.10.2016 позивач звернувся до голови Скадовської районної державної адміністрації (далі - РДА) з заявою, в якій ставив питання про відшкодування збитків власникам землі громадянам: ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 за 2003-2016 роки, у зв'язку із завідомо незаконною бездіяльністю, діями та рішеннями Скадовської РДА, які пов'язані з невиконанням розпорядження голови Скадовської РДА від 12.11.2002 № 641 та невидачею в натурі заявникам земельних ділянок (паїв). У зверненні позивач просив голову Скадовської РДА ОСОБА_4 створити комісію для перевірки викладених фактів і доводів у заяві для визначення розміру, спричиненого позивачу і вказаним у заяві громадянам збитку, який пов'язує з неодержаним доходом, який вони могли б одержати та з обмеженням їх прав на отримання земельних часток (паїв) в натурі, а також в зв'язку з приведенням земельних часток (паїв) на контурі полів № 7, 8 Новомиколаївської сільради у непридатний для використання за цільовим призначенням стан, до початку виготовлення технічної документації. Також, у заяві позивач просив витребувати від Херсонського філіалу інституту землеустрою (надалі ХФІ землеустрою) оригінал Книги - 1 (1-77) та Книги - 2 (78-158), технічної документації зі складання державних актів на право приватної власності на землю площею 580.83 га громадянам ОСОБА_11, ОСОБА_12 та іншим (всього 158 чол. 168 паїв) за рахунок земель колишнього КСП "Лідія" Новомиколаївської сільради Скадовською району Херсонської області. Розгляд заяви позивач просив провести за його участю, для того щоб позивач мав можливість особисто викласти аргументи на підтримку викладених у заяві фактів. Підставою звернення до голови Скадовської РДА ОСОБА_4, а не до голови комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам стало ознайомлення із складом комісії згідно розпорядження колишнього голови Скадовської РДА ОСОБА_13 № 102 від 20.03.2015 на сайті Скадовської РДА, цей склад комісії не відповідав прізвищам, іменам і по батькові осіб, які на цей час займають вказані посади в РДА. 28.10.2016 року відбулось засідання комісії, на яке позивача не запросили, про засідання цієї комісії ОСОБА_1 дізнався випадково і приймав участь в її засіданні з власної ініціативи, надав усне коротке пояснення та письмове обгрунтування, яке голова комісії ОСОБА_5 не пояснюючи причини не витребування оригіналу зазначеної в заяві технічної документації, не пояснюючи причину відсутності осіб, винних у спричиненні заявникам значних збитків, надавши лише слово члену комісії Калнаузу О.І., попросили позивача залишити засідання комісії для прийняття рішення. 17.11.16 позивач отримав акт вказаної комісії від 28.10.17 про відмову у визначенні та відшкодуванні збитків, який, на думку позивача, є неправомірним, складений неналежною комісією, не відповідає культурі ділового мовлення, в акті відсутні відомості про участь позивача у засіданні комісії, в акті відсутній виклад сутності і характеру проведеної роботи комісією щодо об'єктивного фіксування події, фактів та зазначених у заяві обставин.

30.11.2016 позивач, у відповідності до ст.ст.15, 18, 19, 20 Закону України "Про звернення громадян", ст. 156 Земельного кодексу України та Постанови КМУ від 19.04.1993 № 284 "Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам", вдруге звернувся до заступника голови Скаловської РДА ОСОБА_5, яка за сумісництвом була головою вказаної комісії зі скаргою, в якій просив: 1) скасувати акт комісії від 28.10.2016 про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 06.10.2016; 2) витребувати від ХФІ землеустрою Книгу 1 (№ 1-77) та Книгу 2 (№ 78-158) Технічної документації зі складання державних актів на право приватної власності на землю площею 580.83 га громадянам ОСОБА_11, ОСОБА_12 та іншим ( всього 158 чол. 168 паїв) за рахунок земель колишнього КСП "Лідія" Новомиколаївської сільради Скадовського району Херсонської області та від СВК "Лідія" Скадовського району Журнал реєстрації заяв щодо передачі в натурі земельних часток (паїв) членам КСП "Лідія"; 3) розгляд скарги провести за участю ОСОБА_1, голови Скадовської РДА, голови Новомиколаївської сільради, голови СВК "Лідія", начальника Скадовського відділення Дсржземагенства, директора ХФІ землеустрою.

Позивач отримав лист від 19.12.2016 за підписом голови РДА ОСОБА_4, яким відмовлено в задоволенні скарги. Даний лист позивач вважає відпискою, оскільки питання забезпечення поновлення порушених позивача та вказаних у зверненнях громадян прав Скадовською РДА незаконно залишені без розгляду. Позивач спробував на особистому прийомі голови РДА 15.02.2017 року та 15.03.2017 року звернути увагу голови на незаконність його дій і прийнятих ним рішень та на порушення прав і законних інтересів, які полягають у затримці на протязі п'ятнадцяти років виділення в натурі земельних ділянок (паїв), однак двічі позивачу було відмовлено в особистому прийомі.

Позивач вважає, що відповідачем порушені приписи ст. 4, 7, 15, 18, 19, 20 Закону України "Про звернення громадян", які забороняють розгляд звернень посадовими особами, дії чи рішення яких оскаржуються, оскільки для визначення суми спричиненого збитку існує комісія РДА з відповідними повноваженнями, позивача позбавили права брати участь у перевірці поданих аргументів, бути присутнім при розгляді звернення, наполягати на витребуванні додаткових матеріалів органом, що розглядає звернення, вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушення встановленого порядку розгляду звернення. Позивач не отримав обргунтовану, вмотивовану письмову відповідь.

Ухвалою від 05.06.2017 Скадовським районним судом відкрито провадження у справі.

09.01.2018 позивач уточнив розмір судових витрат та просив стягнути їх в сумі 1911 грн. 05 коп., а також стягнути моральну шкоду в сумі 3000,00 грн. (арк. справи 52-53).

05.03.2018 відповідач надав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову. Вказує про те, що розпорядженням голови районної державної адміністрації від 20 березня 2015 року №102 в районі, у відповідності з вимогами постанови Кабінету Міністрів України № 284 від 19 квітня 1993 року "Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам", створена комісія з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. Комісія 28.10.2016 розглянула заяву позивача та відмовила в її задоволенні через відсутність доказів заподіяння збитків. Комісія не наділена повноваженнями проведення перевірок щодо встановлення підприємств, організацій та громадян, які заподіяли збитки землевласникам або землекористувачам. Заява позивача була розглянута у терміни, визначені Законом "Про звернення громадян" та надана мотивована відповідь. Відповідач вважає, що позивач повинен звернутись до правоохоронних органів з заявою про скоєння певного кримінального злочину. В разі встановлення в діях, зазначених в заяві позивача осіб, кримінальних або адміністративних правопорушень, що встановлено відповідним рішенням суду, що вступило в законну силу, позивач має право надати ці документи на розгляд районної комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. Також відповідач повідомив суд, що склад комісії в 2016 році двічі змінювався відповідно до розпоряджень голови РДА від 14 березня 2016 року № 134 та від 21 жовтня 2016 року № 480, в зв'язку з кадровими змінами. Голова комісії - перший заступник голови РДА ОСОБА_15, з 24 жовтня по 18 листопада 2016 року перебував у відпустці за розпорядження голови РДА № 122-в від 24 жовтня 2016 року), тому його обов'язки на час відпустки виконувала заступник голови РДА ОСОБА_5 В акті комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 28 жовтня 2016 року зазначено, що комісією було заслухано заявника, що спростовує твердження позивача, що в акті відсутні відомості про те, що він приймав участь у засіданні комісії. Крім письмової заяви про відшкодування збитків власникам землі та клопотання про приєднання пояснень до його заяви від 06 жовтня 2016 року позивач не надав жодних документів, що підтверджують вину конкретних юридичних або фізичних осіб в заподіяні збитків йому та іншим власникам землі і необгрунтував їх розмір. Дані обставини стали підставою для відмови позивачу в задоволенні його заяви комісією (арк. справи 79, 80)

15.03.2018 до суду позивачем подано відповідь на заперечення Скадовської РДА (арк. справи 86).

Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 06.04.2018 адміністративну справу № 663/1128/17 передано за підсудністю до Херсонського окружного адміністративного суду. Ухвала про передачу справи за підсудністю не оскаржена учасниками спору та набрала законної сили 21.04.2018.

02 травня 2018 року справа № 663/1128/17 надійшла до Херсонського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 05.05.2018 прийнята справа до провадження та призначено судове засідання у спрощеному судовому провадженні на 30.05.2018.

21.05.2018 відповідач надав суду відзив на позовну заяву, аналогічний за змістом раніше поданому відзиву до Скадовського районного суду.

30.05.2018 до суду надійшло клопотання позивача про стягнення з відповідача судових витрат в сумі 3784,00 грн. та моральної шкоди 5000,00 грн.

05.06.2018 до суду надійшло клопотання представника відповідача про залучення до розгляду справи в якості 3-ї особи без самостійних вимог відділ у Скадовському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, яке було розглянуто у судовому засіданні та з урахуванням заперечень позивача щодо даного клопотання суд ухвалою, яка занесена у протокол судового засіданні, відмовив в задоволенні клопотання. Представник відповідача не обґрунтував , яким чином рішення по даній справі може вплинути на права, свободи, інтереси чи обов'язки відділу ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, які права та обов'язки у нього можуть виникнути, змінитися чи зникнути внаслідок розгляду справи по суті.

Справа розглянута 30.05.2018 з перервою до 08.06.2018.

Судове засідання 08.06.2018 проведено в режимі відеоконференції.

Позивач в судовому засіданні підтримав позов, просив його задовольнити, вважає, що об'єктивного, всебічного і вчасного розгляду скарги за участі позивача не відбулося, не було вирішено питання витребування матеріалів необхідних для розгляду скарги, не забезпечено поновлення порушених прав, не вжито заходів щодо відшкодування матеріальних збитків га вирішення питання про відповідальність посадових осіб, не надійшло обгрунтованої відповіді на питання, поставлені у скарзі, у строк, встановлений законом. Подав клопотання про збільшення розміру судових витрат до 4038 грн. 34 коп.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, суд встановив, що 30.11.2016 позивач направив скаргу на адресу заступника голови Скадовської РДА ОСОБА_5, в якій просив:

- скасувати акт комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 28.10.2016, яким було відмовлено позивачу та іншим громадянам ( ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10) в задоволені заяви про відшкодування збитків ,

- витребувати від ХФІ землеустрою Книгу 1 (№ 1-77) та Книгу 2 (№ 78-158) Технічної документації зі складання державних актів на право приватної власності на землю площею 580.83га громадянам ОСОБА_11, ОСОБА_12 та іншим ( всього 158 чол., 168 паїв) за рахунок земель колишнього КСП "Лідія" Новомиколаївської сільради Скадовського району Херсонської області та від СВК "Лідія" Скадовського району Журнал реєстрації заяв щодо передачі в натурі земельних часток (паїв) членам КС11 "Лідія",

- розгляд скарги провести за участі позивача, голови Скадовської РДА. голови Новомиколаївської сільради, голови СВК "Лідія", начальника Скадовського відділення Держземагенства, директора ХФІ землеустрою. (арк. справи 8).

В скарзі від 30.11.2016 позивач повідомив про те, що 06.10.2016 позивач від свого імені та від імені громадян ОСОБА_7, ОСОБА_10 та ОСОБА_10 звернувся до РДА із заявою, в якій повідомляв про діяльність організованого злочинної угрупування у складі:

- голови Скадовської РДА ОСОБА_17, його заступника ОСОБА_18 та начальника управління сільського господарства і продовольства адміністрації ОСОБА_19, які свідомо і умисно, розпорядженням від 12.11.2002 року № 641 затвердили завідомо сфальшовану Книгу - 1 (№ 1-77) і Книгу - 2 (№ 78-158) Технічної документації зі складання державних актів на право приватної власності на землю загальною площею 580.83 га, громадянам ОСОБА_11, ОСОБА_12 та іншим (всього 158 чол. 168 паїв) за рахунок земель колишнього КСП "Лідія" Новомиколаївської сільради Скадовського району та надали дозвіл Херсонському філіалу Інституту (надалі ХФІ) землеустрою винести в натурі межі земельних ділянок і виготовити державні акти на право власності на землю. Однак вказані особи та особи, які їх змінювали на цих посадах від контролю за виконанням зазначеного розпорядження свідомо і умисно ухиляються на протязі чотирнадцяти років;

- голови СВК "Лідія" ОСОБА_20, який незаконно частково демонтував зрошувальну систему та демонтував зрошувальну машину та на протязі 2002 - 2016 років не розглянув заяви позивача та вказаних громадян про виділення земельних ділянок (паїв) в натурі і не виділив земельні ділянки (паї) в натурі згідно розпорядження Скадовської РДА від 12.11.2002 року № 641;

- голови Новомиколаївської сільради ОСОБА_21 та землевпорядника сільради ОСОБА_22, які вступивши у змову з начальником Скадовського районного відділу земельних ресурсів ОСОБА_23 та представниками ХФІ землеустрою ОСОБА_16, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, виготовили без відома позивача та громадян ОСОБА_7, ОСОБА_10 та ОСОБА_10 15.07.2002 сфальшоване Технічне завдання на розробку Технічної документації, до якої внесли завідомо неправдиві відомості про стан і розмір відведених їм земельних ділянок, зібравши з кожного по 250 грн., на виготовлення Технічної документації, а виготовивши її за 46 грн., підробили доручення на ім'я працівника сільради ОСОБА_27 на право укладання договору з ХФІ землеустрою щодо виготовлення Технічної документації, не відводячи заявникам земельні ділянки в натурі і, не закріплюючи їх межовими знаками, виготовили і видали 16.12.2002 року за № 11-169 ОСОБА_1, 24.12.2002 року за № 2-310 ОСОБА_7, 26.12.2002 року за № 10-532 ОСОБА_8, 26.12.2002 року за № 10-533 ОСОБА_10, 26.12.2002 року за № 10-534 ОСОБА_10 та 11.12.2003 року за № 10-239 ОСОБА_6, сфальшовані державні акти на право приватної власності на землю та ситуаційні плани до них. Позивач у скарзі від 06.10.2016 повідомляв РДА про неодноразові звернення на протязі 2002 - 2015 років до голів Скадовської РДА щодо їх незаконних дії і бездіяльності, грубе ігнорування земельного законодавства, порушення прав і законних інтересів , які спрямовані на приховування злочину, який полягає у знищенні СВК "Лідія" зрошувальної системи, тобто приведення відведених йому та іншим громадянам земельних ділянок у непридатний стан для використання за цільовим призначенням та щодо обмеження їх прав Скадовською РДА, СВК "Лідія", Новомиколаїваською сільрадою та ХФІ землеустрою на отримання земельних ділянок (паїв) в натурі та закріплення їх межовими знаками. Позивач вказує, що у скарзі 06.10.2016 та клопотанні від 28.10.2016 просив витребувати від ХФІ землеустрою оригінал вказаної у скарзі Технічної документації та дати йому можливість ознайомитись з нею до початку розгляду скарги по суті. 28.10.2016 відбулось засідання комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, на якому позивачу надали можливість повторити лише те, про що вказано вище. Однак питання витребування Технічної документації, зазначеної у скарзі, ознайомлення позивача з вказаною Технічною документацією, запрошення на засідання осіб, які причетні до порушення прав позивача та інших заявників і знищення державної зрошувальної мережі на контурах полів № 7, 8 Новомиколаївської сільради, комісією не розглядалось. Поставити ці питання та питання до присутніх членів комісії позивачу не дали можливості. Тому позивач вважає акт комісії про визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам від 28.10.2016 бездарним за змістом, таким, що не відповідає культурі ділового мовлення, грубо порушує його права, як учасника засідання цієї комісії. Акт є документом колегіального характеру, він укладається з метою об'єктивного фіксування подій, фактів або певних обставин. Акт повинен мати дві частини: вступну й констатуючу. У вступній частині вказуються не тільки підстави для складання акту та ким складений акт, але й хто був присутнім під час складання акту, однак прізвище, ім'я та по батькові позивача, як присутнього, в акті відсутнє. У коментованій частині акту викладається мета й завдання акту, сутність і характер проведеної роботи встановлення фактів, а також висновок комісії. Всього цього у вказаному акті не існує, за виключенням власних міркувань юриста РДА Калнауза О.. Не надання позивачем документів, які підтверджують факт заподіяння збитків, пояснюється лише повною бездіяльністю вказаної в акті комісії, оскільки ними свідомо і умисно проігноровано права на отримання таких доказів, яке гарантоване п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про звернення громадян". Комісія самоусунулась від виконання своєї роботи, покладеної на неї законом, не запросила на засідання комісії осіб, які позивач вказував, та не зробила висновків з їх дій і бездіяльності.

Не отримавши відповіді на дану скаргу, 17.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся до заступника голови Скадовської РДА ОСОБА_5 з заявою, в якій просив повідомити про долю розгляду скарги від 30.11.2016 (арк. справи 9).

02.02.2017 позивач отримав лист від 25.01.2017 року за № 1-09 за підписом голови Скадовської РДА ОСОБА_4 про те, що скарга позивача від 30.11.2016, яка надійшла до РДА 05.12.2016, головою РДА розглянута та надана вмотивована відповідь 19.12.2016, до листа додана копія відповіді (арк. справи 10, 11).

У відповіді № Г-214 від 19.12.2016 на скаргу голова РДА повідомив позивача про відсутність підстав для її задоволення, вказавши, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 284 від 19 квітня 1993 року "Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам" до компетенції комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам не входить проведення перевірок правомірності дій землевпорядних організацій, сільськогосподарських підприємств, органів виконавчої влади у сфері земельних відносин, органів місцевого самоврядування та витребування у цих органів документів. Відмова мотивована тим, що ОСОБА_1 не надано документальних доказів того, що громадянам були заподіяні збитки та хто саме їх заподіяв. Відповідач вважає, що позивач повинен звернутись до правоохоронних органів з заявою про скоєння певного кримінального злочину. Після встановлення правоохоронними органами факту неправомірного визначення площ земельних ділянок та визначення судом організацій та установ, винних в цьому, подати на розгляд комісії відповідне клопотання та документи, що підтверджують заподіяні збитки. (арк. справи 11).

Позивач вважає, що його скарга була розглянута не об'єктивно, невчасно, не особою, якій була адресована, не перевірені факти, викладені в скарзі, не було вирішено питання витребування матеріалів необхідних для розгляду скарги, не забезпечено поновлення порушених прав, не вжито заходів щодо відшкодування матеріальних збитків та вирішення питання про відповідальність посадових осіб, тому звернувся до суду з даним позовом. Позивач просить стягнути витрати, пов'язані із відшкодуванням збитків у зв'язку з порушенням відповідачем Закону України "Про звернення громадян", в сумі 488 грн. 41 коп. витрати, пов'язані з переїздом до Скадовського районного суду Херсонської області та Херсонського окружного адміністративного суду в розмірі 1268 грн. 09 коп., витрати, пов'язані з відривом від звичайних занять під час розгляду справи, в розмірі 2207 грн. 84 коп., витрати, пов'язані з вчиненням інших дій та підготовкою справи до розгляду, виготовленням копій документів, в сумі 74 грн., стягнути моральну шкоду в сумі 5000 грн., яка заподіяна ухилянням відповідача від своїх обов'язків та погіршенням стану здоров'я позивача, лікуванням в стаціонарі.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 40 Конституції України держава гарантує, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства україни, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси (ч. 1 ст. 6 КАС України у редакції, чинній на час подання позову). Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права оскаржувати дії, рішення, бездіяльність посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР. Статтею 3 Закону України "Про звернення громадян" роз'яснено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Зокрема, скарга - це звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб. У даному випадку скарга позивача розглядалася у відповідності до положень Закону України "Про звернення громадян".

Відповідно до ст. 4 цього Закону, до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов'язки або його незаконно притягнуто до відповідальності. А відповідно до ст. 5 Закону "Про звернення громадян" звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються (стаття 7 Закону).

Відповідно ч. 1 ст. 14 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

За приписами ст. 18 Закону України "Про звернення громадян" громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

У ст. 19 вказаного Закону передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані:

об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У ч.1 ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Отже, чинним законодавством закріплений прямий обов'язок органів державної влади, місцевого самоврядування та їх посадових осіб, керівників та посадових осіб підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян надати належну та обґрунтовану відповідь на звернення громадян у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Суд зауважує, що скарга позивача від 30.11.2016 відповідала вимогам статті 5 Закону України "Про звернення громадян", а відтак, в силу положень частини першої статті 7 названого Закону, мало бути розглянуто по суті.

Скарга позивача від 30.11.2016 хоча і адресована заступнику голови Скадовської РДА ОСОБА_5, але стосувалась з'ясування питання щодо законності та правомірності дій комісії по визначенню збитків, заподіяних земельним ділянкам, ця комісія є колегіальним органом, створюється відповідно до Постанови КМУ від 19.04.1993 № 284, районною державною адміністрацією, результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії. Тому саме в компетенції Скадовської РДА є питання про те, чи правомірно діяла комісія при розгляді заяви громадян про відшкодування збитків власникам землі.

Згідно ст. 39 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" голови місцевих державних адміністрацій: очолюють відповідні місцеві державні адміністрації, здійснюють керівництво їх діяльністю, несуть відповідальність за виконання покладених на місцеві державні адміністрації завдань і за здійснення ними своїх повноважень; представляють відповідні місцеві державні адміністрації у відносинах з іншими державними органами та органами місцевого самоврядування, політичними партіями, громадськими і релігійними організаціями, підприємствами, установами та організаціями, громадянами та іншими особами. У разі відсутності голови місцевої державної адміністрації його функції і повноваження виконує перший заступник голови, а у разі відсутності останнього - один із заступників голови місцевої державної адміністрації.

Перші заступники та заступники голови, інші посадові особи місцевих державних адміністрацій здійснюють функції і повноваження відповідно до розподілу обов'язків, визначених головами місцевих державних адміністрацій, і несуть відповідальність за стан справ у дорученій сфері перед головою місцевої державної адміністрації, органами виконавчої влади вищого рівня ( 40 Закону України "Про місцеві державні адміністрації").

Відповідач подав суду докази того, що склад комісії в 2016 році двічі змінювався відповідно до розпоряджень голови РДА від 14 березня 2016 року №134 та від 21 жовтня 2016 року № 480 в зв'язку з кадровими змінами. Голова комісії - перший заступник голови РДА ОСОБА_15 з 24 жовтня по 18 листопада 2016 року перебував у відпустці за розпорядження голови РДА № 122-в від 24 жовтня 2016 року, тому його обов'язки на час відпустки виконувала заступник голови РДА ОСОБА_5

З урахуванням викладеного, той факт, що скарга була розглянута не ОСОБА_5, а головою РДА ОСОБА_4 не є порушенням вимог Закону "Про звернення громадян". Голова РДА діє від імені районної державної адміністрації. Суд вважає, що належною особою, яка повинна розглянути скаргу, є орган, якому надійшов скарга, а не посадова особа, яка діє від імені цього органу.

Відповідно до частини третьої статті 7 Закону України "Про звернення громадян" якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

В даному випадку ця норма, на яку посилається позивач, не повинна застосовуватись, оскільки до компетенції голови РДА належить розгляд таких скарг, яку подав позивач, тому голова РДА зобов'язаний об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду. Відповідь за результатами розгляду заяв, клопотань, скарг в обов'язковому порядку надається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах, клопотаннях, скаргах питань.

За приписами частини четвертої статті 7 Закону України "Про звернення громадян" забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються. В скарзі не оскаржувались дії чи рішення голови Скадовської РДА ОСОБА_4, за підписом якого була відповідь на скаргу.

Щодо прохання розглянути дану скаргу за участю позивача, то суд приймає до уваги пояснення позивача в судовому засіданні про те, що скаргу він подав на особистому прийомі у голови РДА, крім того, позивач приймав участь і в засіданні комісії, отже, порушень відповідачем вимог ст. 18 Закону "Про звернення громадян" суд не вбачає.

У відповіді на скаргу позивачу було повідомлено про відсутність підстав для скасування акту комісії, та роз'яснено позивачу, що відмова у відшкодуванні збитків ґрунтується на відсутності доказів заподіяння збитків, на відсутності у комісії повноважень проведення перевірок щодо встановлення підприємств, організацій та громадян, які заподіяли збитки землевласникам або землекористувачам, на тому, що скоєння певного кримінального злочину має бути також документально підтверджено, саме правоохороні та судові органи встановлюють винних осіб, а не заявник або комісія.

Фактично, під збитками позивач розуміє невідповідність земельних ділянок, які мають статус зрошувальних, цільовому призначенню через знищення меліоративних систем, складення технічної документації на ділянки в 2002 році із порушеннями, та що в дійсності земельні ділянки мають бути переведені у богарні. Чинне законодавство не передбачає обов'язок створювати в райдержадміністрації комісію, яка б визначала та перевіряла цю технічну документацію зі складання державних актів на земельні ділянки, оскільки для цього члени комісію повинні мати певні знання в галузі землеустрою, та законодавчі повноваження на здійснення таких дій.

На прохання ОСОБА_1 та інших заявників про створення комісії для перевірки фактів, викладених у заявах позивача, така комісія яка була створена, та розглянула звернення громадян за участю позивача, що підтверджується протоколом № 2 від 28.10.2016 (арк. справи 153-154). Разом з тим, постанова КМУ від 19.04.1993 № 284 про затвердження Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, передбачає створення комісій для визначення збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам, які заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів, у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. В даному випадку ОСОБА_1 стверджує, що в натурі земельну ділянку він не отримав, де конкретно знаходиться ділянка він не знає, межі ділянки в натурі не встановлені, хоч і не заперечує отримання державного акту на земельну ділянку. Крім письмової заяви про відшкодування збитків власникам землі та клопотання про приєднання пояснень до його заяви від 06 жовтня 2016 року, позивач не надав жодних документів, що підтверджують вину конкретних юридичних або фізичних осіб в заподіяні збитків йому та іншим власникам землі і не обгрунтував їх розмір. Отже, фактично до використання земельної ділянки позивач не приступив, а тому стверджувати про збитки, які можуть бути йому заподіяні як власнику або землекористувачу, суд вважає передчасним.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що комісія РДА не уповноважена встановлювати статус або вид земельних ділянок, чи вони є зрошувальні або богарні, а також встановлювати осіб, винних у розкраданні або пошкодженні, знищенні зрошувальних систем на землях колишнього КСП "Лідія".

За таких обставин та в контексті наведених норм, відсутні підстави вважати, що відповідач, надаючи відповідь на скаргу позивача, діяв не у межах повноважень та не у спосіб, які визначені законами України. На думку суду, помилковою є позиція позивача, яка полягає у тому, що комісія РДА, яка була створена для визначення збитків власникам землі та землекористувачам, може розглядати питання, які не входять до кола її повноважень, оскільки така не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Суд дійшов висновку, що скарга позивача була розглянута у терміни, визначені Законом "Про звернення громадян" та надана мотивована відповідь. Незгода заявника зі змістом відповіді на скаргу не може вважатися обґрунтованою підставою для задоволення позовних вимог. Виходячи з викладеного, відповідач довів правомірність відповіді на скаргу. В свою чергу, незгода заявника зі змістом наданої інформації не може вважатися обґрунтованою підставою для задоволення позовних вимог. Виходячи з викладеного, відповідач довів правомірність відповіді на скаргу. В свою чергу, незгода заявника зі змістом наданої інформації не може вважатися обґрунтованою підставою для задоволення позовних вимог.

При розгляді скарги позивача, РДА діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та не допустило порушення прав позивача, які б підлягали судовому захисту.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення .

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд погоджується з доводами відповідача, що в даному випадку не допущено протиправної бездіяльності щодо не розгляду звернення позивача та, відповідно, про відсутність підстав до задоволення позовних вимог.

Аргументи, на які покликався позивач, як на підставу своїх вимог, не знайшли підтвердження, відповідач їх спростував та довів правомірність своїх дій та відсутність протиправної бездіяльності.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Згідно з ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до ч.1 ст.1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Оскільки суд не встановив незаконності рішень, дій або бездіяльності відповідача, відсутня об'єктивна сторона правопорушення, що не дає підстав для стягнення з відповідача моральної шкоди.

Заявлені позивачем судові витрати не відшкодовуються, у зв'язку з відмовою в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 139, 195, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 12 червня 2018 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 2.1