Справа № 817/846/18
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2018-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2018 року м. РівнеСправа №817/846/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., за участю секретаря судового засідання Мидловець Л.О., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник не прибув,

третьої особи: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3,
доКостопільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області
про зобов'язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Костопільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (далі - Костопільський РВ ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області) про зобов'язання вчинення дій щодо внесення змін до актового запису про народження батька - ОСОБА_3, серії НОМЕР_1, зареєстрованого 28.03.1964 с/с Прислуч Березнівського району Рівненської області, де у графі національність "ОСОБА_6" зазначено "украинка", замінити на "полька", а ім'я "ОСОБА_6" замінити на "ОСОБА_6".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має гарантоване законом право на відновлення польської національності своєї баби та її імені у спірних актах цивільного стану.

Ухвалою суду від 26.03.2018 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (відзиву), а третій особі для подання письмових пояснень відносно позову.

Відповідачем у встановлений судом строк відзиву не подано.

У встановлений судом строку третьою особою до суду подано письмові пояснення відносно позову, у яких позовні вимоги підтримую та вважає їх обґрунтованими.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що позивач звернулася до Костопільського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області з метою внесення змін до актового запису щодо зміни національності матері батька з «українка» на «полячка», проте, в порушення вимог Конституції України відповідачем було відмовлено у внесенні таких змін в актовий запис цивільного стану. Вказав, що відновлення національності «поляк» баби позивача та зміна її імені у свідоцтві про народження її батька, ОСОБА_3 має важливе юридичне значення для позивача та її дітей, так як воно необхідне для подальшого проведення процедури отримання документів для оформлення «Карти Поляка», оскільки з 07.08.2007 згідно із Законом «Про карту поляка», Законом «Про репатріацію» від 09.11.2000, ухвалених Сеймом Республіки Польща громадянам України польського походження надаються окремі пільги та гарантії, зокрема, для навчання, поселення, працевлаштування тощо. Проте, через відсутність зазначення національності ОСОБА_6 «поляк» у спірних актах цивільного стану та її дійсного імені «ОСОБА_6», члени її сім'ї позбавлені можливості скористатися зазначеними правами, що суттєво впливає на цивільний стан її сім'ї. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач у судове засідання не прибув, у поданому суду клопотанні просив розглянути справу за відсутності представника.

Третя особа у судове засідання не прибув, у письмових поясненнях відносно позову просив розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши представника позивача, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 18.12.2017 ОСОБА_2 звернулася до Костопільського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області із заявою про внесення змін в актовий запис цивільного стану від 03.06.1946 №3, який стосується її батька ОСОБА_3, в графі "Національність матері" (баба позивача) змінити національність з «українка» на «полька», а ім'я "ОСОБА_6" замінити на "ОСОБА_6" (а.с.7).

За результатами розгляду такої заяви, Костопільським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області було прийнято рішення, у формі листа від 20.12.2017 №1142/1429/15.12-03-20 (а.с.8), яким відмовлено у внесенні змін в актовий запис цивільного стану, оскільки архівна довідка про участь у виборах до Сейму ІІ Речі Посполитої де наведено списки виборців, які мають право голосувати на виборах до Сейму, не є документом на підставі якого вноситься зміни до актових записів. Крім того, питання зміни національності не відносяться до компетенції органів державної реєстрації цивільного стану, так як Указом Президента України від 27.01.1999 №70/90 відмінений Указ Президента України від 31.12.1991 «Про порядок зміни громадянами України національності», а тому в законодавстві відсутні норми, які передбачають настання певних юридичних наслідків або набуття немайнових прав в залежності від національності особи.

Не погоджуючись з таким листом органу державної реєстрації цивільного стану ОСОБА_2 звернулася до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулює Закон України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.07.2010 №2398-VI (далі - Закон №2398-VI ).

Статтею 2 Закону №2398-VI встановлено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків (ч.1). Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть (ч.2).

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону №2398-VI, відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану (ч.3 ст.9 Закону №2398-VI).

Згідно з ч.1 ст.22 Закону №2398-VI, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за №55/18793 (далі - Правила №96/5).

Пунктом 1.1 Правил №96/5 визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п.1.5 Правил №96/5, заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами. Документи, складені іноземною мовою, подаються для внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання разом з їх перекладами на українську мову, засвідченими в установленому порядку.

Згідно з п.2.1 Правил №96/5, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника.

Пунктом п.2.5 Правил №96/5 визначено, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається:

особою, щодо якої складено актовий запис;

одним із батьків неповнолітнього (малолітнього);

піклувальником неповнолітнього та опікуном малолітнього;

опікуном недієздатної особи;

спадкоємцем померлого;

представником органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Відповідно до п.2.6 Правил №96/5, разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

На підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому (п.2.7 Правил №96/5).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулася до Костопільського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану її батька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом з тим, до заяви позивачем було додано: копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 (а.с.9); копію архівної довідки (а.с.10); копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 (а.с.15); копію свідоцтва про одруження ОСОБА_2 (а.с.16); копію карти поляка за НОМЕР_2 (а.с.17); копію паспорта та ідентифікаційного номера ДРФО ОСОБА_2 (а.с.18-19).

Згідно з листом Костопільського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області від 20.12.2017 №1142/1429/15.12-03-20 (а.с.8), підставою відмови у внесенні змін в актовий запис цивільного стану стало те, що архівна довідка про участь у виборах до Сейму ІІ Речі Посполитої де наведено списки виборців, які мають право голосувати на виборах до Сейму, не є документом на підставі якого вноситься зміни до актових записів.

Пунктом 2.13 Правил №96/5 передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є:

2.13.1 рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану;

2.13.2 постанова адміністративного суду;

2.13.3 висновок районного, районного у містах, міського (міст обласного значення), міськрайонного, міжрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції або дипломатичного представництва чи консульської установи України;

2.13.4 заява про визнання батьківства (додаток 3);

2.13.5 заява матері, яка не перебуває у шлюбі, опікуна, піклувальника або самої повнолітньої особи щодо внесення відомостей про батька дитини, якщо вони не зазначені в актовому записі про народження відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України;

2.13.6 заява дружини або чоловіка, які зберегли дошлюбні прізвища, про обрання прізвища одного з них як спільного прізвища або про приєднання до свого прізвища прізвища другого з подружжя згідно із статтею 53 Сімейного кодексу України за формою, наведеною в додатку 4;

2.13.7 заява про зміну прізвища малолітньої дитини обох батьків у разі зміни прізвища одного з них та згода дитини, яка досягла семи років, згідно з частиною третьою статті 148 Сімейного кодексу України за формою, наведеною в додатку 5;

2.13.8 заява про зміну прізвища малолітньої дитини обох батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, та згода дитини віком від семи до чотирнадцяти років, якій при державній реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, згідно з частиною четвертою статті 148 Сімейного кодексу України за формою, наведеною в додатку 5;

2.13.9 актовий запис про зміну імені. Цей актовий запис є підставою: для зміни прізвища батьків в актовому записі про народження малолітніх дітей у разі зміни їх прізвища з дотриманням вимог статті 148 Сімейного кодексу України; для зміни імені батька та по батькові дитини в актовому записі про народження малолітньої дитини у разі подання батьками заяви про зміну по батькові дитини.

2.13.10 актовий запис про шлюб та розірвання шлюбу. Ці актові записи є підставою для зміни прізвищ батьків (одного з них) в актовому записі про народження малолітньої дитини при умові одночасної зміни прізвища дитини;

2.13.11 рішення органу опіки та піклування, оформлене розпорядженням районної державної адміністрації чи рішенням виконавчого комітету про зміну прізвища малолітньої дитини відповідно до частини п'ятої статті 148 Сімейного кодексу України.

2.13.12. Внесення змін до актових записів цивільного стану можливе також і в інших окремих випадках, якщо це не суперечить чинному законодавству України.

Вказаний перелік є вичерпним, а тому суд погоджується з висновком відповідача, що архівна довідка про участь у виборах до Сейму ІІ Речі Посполитої де наведено списки виборців, які мають право голосувати на виборах до Сейму, не є документом на підставі якого вноситься зміни до актових записів.

При цьому, органи РАЦСу не наділені повноваженнями самостійно перевіряти правомірність поданих заявником, який має намір внести зміни до акту цивільного стану, документів, а також досліджувати обставини, які підлягають дослідженню в судовому порядку, і тому не можуть підміняти собою компетенцію відповідного судового органу.

Водночас, суд звертає увагу позивача на те, що її баба є померлою особою і протягом життя намірів змінити свою національність нею не виявлено.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону №2398-VI, у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо:

1) державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України;

2) державна реєстрація повинна проводитися в іншому органі державної реєстрації актів цивільного стану;

3) з проханням про державну реєстрацію звернулася недієздатна особа або особа, яка не має необхідних для цього повноважень.

Крім того, як підставою для відмови у внесенні змін в актовий запис цивільного стану відповідачем зазначено, що питання зміни національності не відносяться до компетенції органів державної реєстрації цивільного стану, так як Указом Президента України від 27.01.1999 №70/90 відмінений Указ Президента України від 31.12.1991 «Про порядок зміни громадянами України національності», а тому в законодавстві відсутні норми, які передбачають настання певних юридичних наслідків або набуття немайнових прав в залежності від національності особи.

Відмова від фіксації національності в офіційних документах, що посвідчують особу, та актових записах цивільного стану і відповідних свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану повністю відповідає статті 24 Конституції України, яка гарантує рівність громадян, зокрема, незалежно від етнічного походження, а також статті 11 Закону "Про національні меншини в Україні", відповідно до якої громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Національна належність особи, таким чином, є актом особистого самовизначення особи і жодним чином не впливає на її публічно-правові відносини з державою. Фіксація факту національності особи у документі, що посвідчує особу, чи в актових записах громадянського стану створила б перешкоду вільному обранню чи відновленню національності, оскільки поставила б таке обрання чи відновлення у залежність від рішення державного органу.

Таким чином, чинним законодавством України не передбачено зазначення в актових записах цивільного стану та свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану національності батьків дитини чи осіб, які вступають у шлюб. Тим самим забезпечується рівність усіх незалежно від національності чи етнічного походження, а також право особи вільно обирати та відновлювати національність.

На думку суду, позивач помилково ототожнює такі поняття як "внесення змін до акту цивільного стану" та "встановлення певних фактів, що мають юридичне значення", у даному випадку - встановлення приналежності особи до певної національності.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що обставини, які б підтверджували її приналежність, чи приналежність її родичів, до польської національності, можуть бути предметом розгляду суду в порядку цивільного судочинства (про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав).

Разом з тим, у матеріалах справи відсутнє судове рішення про встановлення факту приналежності матері ОСОБА_3 (батько позивача) до національності «полячка».

Відтак, позивач, якщо вважає за необхідне встановити той факт, що вона та її родичі є поляками за національністю, вправі звернутися до місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства; рішення суду за результатами розгляду справи, якщо ним буде встановлено цей факт, буде беззаперечним доказом та підставою для органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення змін до відповідних актових записів.

Водночас адміністративний суд не уповноважений встановлювати достовірність обставин, засвідчених певними документами, чи іншим способом встановлювати юридичні факти, що засвідчують зміну актів цивільного стану особи, оскільки такі справи належать до цивільної юрисдикції і вирішуються, зокрема, у порядку окремого провадження.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (ч.1 ст.2 КАС України).

Разом з тим, частина 2 статті 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу листа від 20.12.2017 №1142/1429/15.12-03-20, на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд приходить до висновку, що відповідач, відмовляючи у внесенні змін до актового запису діяв у межах та у спосіб, встановлений діючим законодавством.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що звертаючись до суду з даним позовом позивач жодним чином не обґрунтувала, яким чином порушуються її права саме відповідачем, як суб'єктом владних повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (ч.1 ст.5 КАС України).

Проте, саме по собі звернення до адміністративного суду не означає, що суд зобов'язаний надати такий захист.

Для того, щоб було надано судовий захист, суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Тобто, право на судовий захист пов'язане виключно з порушенням суб'єктивного права позивача. Суд може захистити лише порушене право позивача, при цьому таке порушення повинно бути зумовлене рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Оскільки, під час судового розгляду, факт наявності у позивача порушеного права не знайшов свого підтвердження, то поданий позов задоволенню не підлягає.

В силу вимог ст.139 КАС України, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд (пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 червня 2018 року.

Суддя Щербаков В.В.