Справа № 806/257/18
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № 806/257/18
ПОСТАНОВА
іменем України

"05" червня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Шидловського В.Б.
суддів: Мацького Є.М.
Шевчук С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "20" березня 2018 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та здійснити перерахунок та виплату пенсії , -

суддя в 1-й інстанції - Єфіменко О.В.,
час ухвалення рішення - не зазначено,
місце ухвалення рішення - м.Житомир,
дата складання повного тексту рішення - 20 березня 2018 року

ВСТАНОВИВ:

16.01.2018 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , у якому вона просить:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невключення у довідку про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії від 14.12.2010 № 5382, виданої ОСОБА_1 , грошової допомоги військовослужбовцям у разі звільнення з військової служби у розмірі 16 670,00 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2009 та 2010 роки у розмірах 1 509,00 грн. та 1610,50 грн. відповідно, грошової допомоги для оздоровлення за 2009 та 2010 роки у розмірах 1 424,25 грн. та 1 424,25 грн. відповідно та винагороди за тривалість безперервної військової служби у розмірі 450,00 грн.;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років без врахування при її обчисленні грошової допомоги військовослужбовцям у разі звільнення з військової служби у розмірі 16 670,00 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2009 та 2010 роки у розмірах 1 509,00 грн. та 1610,50 грн. відповідно, грошової допомоги для оздоровлення за 2009 та 2010 роки у розмірах 1 424,25 грн. та 1 424,25 грн. відповідно та винагороди за тривалість безперервної військової служби у розмірі 450,00 грн.;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 встановленим порядком оформити та надати до Пенсійного фонду України в Житомирській області довідку про додаткові види грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням ОСОБА_1 із урахуванням (включенням до її змісту) грошової допомоги військовослужбовцям у разі звільнення з військової служби у розмірі 16 670,00 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2009 та 2010 роки в розмірах 1 509,00 грн. та 1 610,50 грн. відповідно, грошової допомоги для оздоровлення за 2009 та 2010 роки у розмірах 1 424,25 грн. та 1 424,25 грн. відповідно та винагороди за тривалість безперервної військової служби у розмірі 450,00 грн;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, починаючи з 19.12.2010, з урахуванням при обчисленні розміру пенсії грошової допомоги військовослужбовцям у разі звільнення з військової служби у розмірі 16 670,00 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2009 та 2010 роки у розмірах 1 509,00 грн. та 1 610,50 грн. відповідно, грошової допомоги для оздоровлення за 2009 та 2010 роки у розмірах 1 424,25 грн. та 1 424,25 грн. відповідно та винагороди за тривалість безперервної військової служби у розмірі 450,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з метою з`ясування обставин врахування окремих складових грошового забезпечення при нарахуванні пенсії ОСОБА_1 08.12.2017 було направлено відповідний інформаційний запит до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області. Вказує, що за результатами розгляду свого запиту 27.12.2017 отримала відповідь Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, з якої дізналась, що при обчисленні та призначені пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" позивачу не було враховано сум фактично виплачених ОСОБА_1 під час проходження військової служби додаткових видів грошового забезпечення, які позивач отримувала 2 останніх роки перед звільненням та з яких проводилось утримання збору на обов`язкове державне соціальне (пенсійне) страхування, зокрема, не включено: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, грошову допомогу на оздоровлення, винагороду за тривалість безперервної військової служби, грошову допомогу військовослужбовцям у разі звільнення з військової служби. Крім того, наголошує, що із вказаної відповіді позивачу також стало відомо про факт невключення Військовою частиною НОМЕР_1 зазначених додаткових видів грошового забезпечення у довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії.
Вважає, що дії відповідачів є протиправними і вона має право на перерахунок пенсії на підставі розміру грошового забезпечення із включенням додаткових видів грошового забезпечення, які позивач отримувала 2 останніх роки перед звільненням та з яких проводилось утримання збору на обов`язкове державне соціальне (пенсійне) страхування.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20.03.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (10003, м.Житомир, вул.Ольжича, 7, ), Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та здійснити перерахунок та виплату пенсії - задоволено частково.
Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невключення у довідку про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії від 14.12.2010 №5382, виданої ОСОБА_1 , матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2009 та 2010 роки у розмірах 1 509,00 грн. та 1 610,50 грн. відповідно, грошової допомоги для оздоровлення за 2009 та 2010 роки у розмірах 1424,25 грн. та 1 424,25 грн. відповідно та винагороди за тривалість безперервної військової служби у розмірі 450,00 грн.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 оформити та надати (направити) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області стосовно ОСОБА_1 довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, включивши до неї: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2009 та 2010 роки у розмірах 1 509,00 грн. та 1 610,50 грн. відповідно, грошову допомогу для оздоровлення за 2009 та 2010 роки у розмірах 1 424,25 грн. та 1 424,25 грн. відповідно та винагороду за тривалість безперервної військової служби у розмірі 450,00 грн., із яких сплачувався внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, які не враховані при розрахунку пенсії ОСОБА_1 , за останні 24 місяці проходження військової служби, а саме: за 2008-2010 роки.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю. Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовані норми матеріального права, а також порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Крім того, висновки суду, викладені у Рішенні, не відповідають обставинам справи.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Військова частина НОМЕР_1 також звернулася до суду з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції. Зазначено, що законних підстав для включення додаткових видів грошового забезпечення, викладених в позовній заяві ОСОБА_1 немає, а дії Військової частини НОМЕР_1 слід вважати правомірними.
Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого судді по справі, перевіривши правильність висновків суду у межах доводів апеляційних скарг, прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг.
Судом встановлено, що 21.10.2010 згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 23 (а.с. 12) старшого солдата ОСОБА_1 відповідно до п.«а» ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» було звільнено з військової служби у запас у зв`язку із закінченням контракту та виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 з 13.12.2010 наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.12.2010 № 251 (а.с. 13).
З 19.12.2010 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області позивачу була призначена пенсія за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
14.12.2010 позивачу було видано довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії за підписом командира Військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 та ТВО помічника командира начальника фінансово-економічної служби ОСОБА_3 . Зокрема, до вказаної довідки включено такі щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премія: надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за роботу яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавка за кваліфікацію, надбавка за особливі умови служби, надбавка за роботу з особовим складом та премія (а.с. 18).
08.12.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з інформаційним запитом, в якому просила надати інформацію про те, чи враховано при обчисленні ОСОБА_1 пенсії суми фактично нарахованих та виплачених їй наступних додаткових видів грошового забезпечення, які позивач отримувала 2 останніх роки перед звільненням та з яких проводилось утримання внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до Пенсійного фонду, а саме: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань; грошову допомогу для оздоровлення; винагороду за тривалість безперервної військової служби; грошову допомогу військовослужбовцям у разі звільнення з військової служби. ОСОБА_1 просила повідомити дату, з якої ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" призначена пенсія (а.с. 14).
Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 20.12.2017 № 3884/Ш-11 повідомило позивачу, що інформація, щодо якої надано запит не відноситься до публічної інформації, тому звернення з питання проведення перерахунку пенсії розглянуте відповідно до Закону України "Про звернення громадян" та у строки передбачені ст.20 цього Закону. Повідомлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та з 19.12.2010 отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон). Пенсія призначена на підставі документів, які позивач особисто надала до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить особистий підпис на поданні. До заяви про призначення пенсії додано розрахункову книжку серії НОМЕР_3 та довідку про додаткові види грошового забезпечення від 14.12.2010 № 5382. В зазначеній довідці відсутні суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, винагороди за тривалість безперервної військової служби. Роз`яснено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 № 1170 "Про затвердження переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", одноразова допомога при звільненні відноситься до виплат, на які не нараховується єдиний внесок. Зважаючи на вищевикладене, підстави для врахування до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, винагороди за тривалість безперервної військової служби, грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, відсутні (а.с. 15-16).
Вважаючи дії відповідачів протиправними та зазначаючи, що позивач має право на перерахунок пенсії на підставі розміру грошового забезпечення із включенням додаткових видів грошового забезпечення, які позивач отримувала 2 останніх роки перед звільненням та з яких проводилось утримання збору на обов`язкове державне соціальне (пенсійне) страхування, ОСОБА_1 звернулась із вказаним позовом до суду.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, прийшов до висновку, що одноразова грошова допомога при звільненні не входить до додаткового грошового забезпечення, яка повинна враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців.
Стосовно визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років без врахування при її обчисленні грошової допомоги військовослужбовцям у разі звільнення з військової служби, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2009 та 2010 роки, грошової допомоги для оздоровлення за 2009 та 2010 роки та винагороди за тривалість безперервної військової служби у розмірі 450,00 грн. суд першої інстанції визнав їх безпідставними та дійшов висновку, що вони не підлягають задоволенню.
Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком, спираючись на наступні підстави.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 3 ст.46 Конституції України проголошено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначаються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (зі змінами та доповненнями, далі Закон України № 2262-XII).
У преамбулі Закону України № 2262-XII закріплено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до ч.3 ст.43 Закону України № 2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" (далі - Постанова № 393) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-ХІІ (далі Закон України № 2011-ХІІ).
Військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Частиною 1 та 2 ст.9 Закону України № 2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" від 07.11.2007 № 1294 (далі - Постанова КМУ № 1294) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців. (пункт 3 Постанови КМУ № 1294).
Згідно з схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до Постанови КМУ № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.
Законом України № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина 1 ст. 10-1 цього Закону).
Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені Постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 11.06.2008 № 260 (далі Інструкція № 260). Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (п.п.3 п.5 Постанови КМУ № 1294, п.п.30.4 п.30 розділу ХХХ Інструкції № 260).
Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (п.п.3 п.5 Постанови КМУ № 1294, п.п.33.1, 33.3 п.33 розділу ХХХІІІ Інструкції № 260).
Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту установлюється за рішенням начальника органу управління (підрозділу) у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення (пункт 19.1 розділу ХІХ Інструкції № 260).
Отже, допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до ч.2 ст.9 Закону України № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.
Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
Вказана правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2018 справа № 344/10887/17 (адміністративне провадження № К/9901/5497/17)
Як встановлено зі змісту довідки від 14.12.2010 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії за підписом командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 та ТВО помічника командира начальника фінансово-економічної служби ОСОБА_3 , позивачу включено такі щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премія: надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за роботу яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавка за кваліфікацію, надбавка за особливі умови служби, надбавка за роботу з особовим складом та премія (а.с. 18).
Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що відповідач - Військова частина НОМЕР_1 при виготовленні довідки від 14.12.2010 № 5382 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 включив не усі додаткові види грошового забезпечення, з яких сплачувався внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зокрема, не враховано: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2009 та 2010 роки, грошової допомоги для оздоровлення за 2009 та 2010 роки та винагороди за тривалість безперервної військової служби.
Разом з тим, стосовно доводів позивача включення одноразової грошової допомоги при звільненні суд зазначає наступне.
Статтею 15 Закону України № 2011-ХІІ, як і ст.9 Закону України № 2262-XII визначено, що військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням виплачується одноразова грошова допомога у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
За змістом п.17 ст.11 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон України №1058-IV) військовослужбовці підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.
Частиною 2 ст.20 Закону України № 1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених, зокрема, у пункті 17 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Закон України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу; далі Закон України №400/97-ВР) визначає порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Пунктом 4 ч.1 ст.1 Закону України № 400/97-ВР визначено, що платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу.
Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що військовослужбовці підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, тому мають сплачувати страхові внески та збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з суми сукупного оподатковуваного доходу, обчисленого відповідно до законодавства України.
Частина 3 ст. 43 Закону України № 2262-XII не містить положень про включення до грошового забезпечення такої виплати, як одноразова грошова допомога при звільненні. Правові підстави для її виплати встановлені статтею 15 Закону України № 2011-ХІІ та ст.9 Закону України № 2262-XII, які пов`язані зі звільненням особи зі служби.
Таким чином, хоча вказана виплата й підпадає під ознаки одноразової допомоги, але має інше правове призначення.
Враховуючи вищевикладене, одноразова грошова допомога при звільненні не входить до додаткового грошового забезпечення, яка повинна враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців.
Висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Верховного Суду від 20.02.2018 справа № 344/10887/17 (адміністративне провадження № К/9901/5497/17).
Стосовно доводів представника Військової частини НОМЕР_1 щодо неможливості видачі нової довідки про розмір додаткових видів грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу та зазначає наступне.
Так, згідно з змісту наданого представником Військової частини НОМЕР_1 листа від 15.03.2018 № 1722 (а.с. 68) видача нової довідки є неможливою, оскільки документи за вищевказаний період знищені відповідно до актів про виділення та знищення документів, що не підлягають зберіганню» від 25.01.2012 № 428, від 25.01.2013 № 320 та від 20.01.2014 № 215.
Суд наголошує, що конституційне право позивача на рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом, за рахунок пенсійного забезпечення, не може ставитися у залежність, обмежуватися чи порушуватися внаслідок знищення колишнім роботодавцем окремих документів, відомості з яких є підставою для перерахунку та збільшення розміру пенсійного забезпечення.
Вказані обставини свідчать на користь висновку щодо відсутності умисних, неправомірних дій з боку відповідача щодо невключення зазначеної інформації у довідку про розмір додаткових видів грошового забезпечення для перерахунку пенсії, однак, не можуть слугувати юридичним фактом для подальшого тривалого порушення права ОСОБА_1 на перерахунок пенсії.
Крім того, відповідач для виготовлення нової довідки не позбавлений можливості звірити наявні у нього дані щодо виплати ОСОБА_1 додаткових видів грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з яких проводилось утримання збору на обов`язкове державне соціальне (пенсійне) страхування з обліковими даними органів Пенсійного фонду України та органів Державної фіскальної служби України.
Статтею 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенство права. Принцип верховенства права сформувався як інструмент протидії свавіллю держави, що виявляється в діях її органів як у цілому, так і окремих із них. Верховенство права - це розуміння того, що верховна влада, держава та її посадові особи мають обмежуватися законом.
Обмеження дискреційної влади як складова верховенства права і правової держави вимагає, насамперед, щоб діяльність як держави загалом, так і її органів, включаючи законодавчий, підпорядковувалася утвердженню і забезпеченню прав і свобод людини.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини" із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.
Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.
Верховний Суд України у своїй постанові від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 зазначив, що у випадку задоволення позову, рішення суду має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.
Застосовуючи механізм захисту права та його відновлення, порушеного суб`єктом владних повноважень, керуючись повноваженнями, наданими ч.2 ст.9, ч.2 ст.245 КАС України суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо необхідності вийти за межі позовних вимог та зобов`язавши Військову частину НОМЕР_1 оформити та надати (направити) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідку щодо додаткових видів грошового забезпечення та премії, із яких сплачувався внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, які не враховані при розрахунку пенсії ОСОБА_1 , за останні 24 місяці проходження військової служби, а саме: за 2008-2010 роки.
Щодо заявлених позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.
Встановлено, ОСОБА_1 08.12.2017 зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виключно з інформаційним запитом, а не заявою про здійснення перерахунку пенсії.
Враховуючи відсутність заяви позивача про здійснення перерахунку пенсії та не надходження інформації від Військової частини НОМЕР_1 про зміни у розмірі грошового забезпечення для перерахунку пенсії, у Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не було правових підстав для здійснення перерахунку та виплати пенсії позивачу в інших розмірах, ніж встановлені на підставі раніше поданих документів.
Є вірним висновок суду першої інстанції, що доводи позивача у частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років без врахування при її обчисленні грошової допомоги військовослужбовцям у разі звільнення з військової служби, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2009 та 2010 роки, грошової допомоги для оздоровлення за 2009 та 2010 роки та винагороди за тривалість безперервної військової служби у розмірі 450,00 грн. є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Заявлені позивачем вимоги зобов`язального характеру ґрунтуються не на відновленні порушеного права ОСОБА_1 , а пов`язані з можливим надходженням документу про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. Таким чином, як на момент виникнення спірних правовідносин так і на момент судового розгляду, довідка про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 із врахуванням нових додаткових видів грошового забезпечення або визначення їх у більшому розмірі до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не надходила, а тому права позивача на перерахунок пенсії вказаним відповідачем не порушувалися.
Оскільки, Військовою частиною НОМЕР_1 у порушення ч.2 ст.77 КАС України не спростовано наявність правових підстав для оформлення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідки щодо додаткових видів грошового забезпечення та премії, із яких сплачувався внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, які не враховані при розрахунку пенсії ОСОБА_1 за останні 24 місяці проходження військової служби за 2008-2010 роки, а тому вірним є висновок суду щодо часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Відповідно до ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від "20" березня 2018 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: Є.М. Мацький

С.М. Шевчук

Повне судове рішення складено "05" червня 2018 р.