Справа № 826/14721/16
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 травня 2018 року № 826/14721/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Керченський стрілочний завод»
доДержавної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, зобов'язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Керченський стрілочний завод» (далі - ТОВ «Керченський стрілочний завод», позивач) з адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, відповідач) (з урахуванням заяви про доповнення до позовної заяви від 26.01.2017 року) про:

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 22 березня 2016 року № ;

- зобов'язання ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві провести коригування заборгованості по податку на додану вартість в картці особового рахунку ТОВ «Керченський стрілочний завод» у відповідність фактичним обставинам, здійснити списання заборгованості по податку на додану вартість.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.10.2016 року суддею Качуром І.А. відкрито провадження в адміністративній справі № 826/14721/16, закінчено підготовче провадження по справі та призначено дану справу до судового розгляду.

16.02.2016 року у судовому засіданні на підставі ч. 4 ст. 122 КАС України ухвалено про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до Розпорядження Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.10.2017р. №7230 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» та згідно з п. 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010р. №30 (у редакції рішення Ради суддів України від 02.04.2015р. №25), адміністративну справу №826/14721/16 повторно розподілено на суддю Амельохіна В.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2017 року суддею Амельохіним В.В. справу № 826/14721/16 прийнято до свого провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до пп.11 п.12.3 ст.12 Закону України «Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України», застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податкових зобов'язань, є неправомірним.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

Письмові заперечення обґрунтовано тим, що оскаржуване податкові повідомлення-рішення прийнято на підставі та у відповідності до норм податкового законодавства.

Зокрема, відповідач зазначав, що податкове зобов'язання з податку на додану вартість за травень 2014 року фактично позивачем погашено в 2015-2016 роках, внаслідок чого застосування штрафних санкцій є цілком правомірним.

16.11.2017 року на підставі ч. 4 ст. 122 КАС України ухвалено про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

Враховуючи те, що 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція КАС України, слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України (в редакції з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Таким чином, справа розглядається з урахуванням положень пункту 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 250 КАС України.

Розглянувши подані документи та матеріали, враховуючи пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Керченський стрілочний завод» зареєстровано 20.05.2002р. рішенням Керченської міської ради, номер реєстрації 1 000172, за адресою: Автономна Республіка Крим, вул. Вери Бєлік, буд. 12, та знаходилось на обліку у ДПІ у м. Керчі Автономної Республіки Крим.

24 лютого 2015, у зв'язку з тимчасовою окупацією АР Крим, ТОВ «Керченський стрілочний завод» змінило своє місцезнаходження на місто Київ, вулиця Кловський узвіз, будинок 5.

Станом на час виникнення спірних правовідносин і станом на час звернення позивача до суду з даним позовом, ТОВ «Керченський стрілочний завод» знаходиться на обліку у ДПІ у Печерському р-ні. ГУ ДФС у м. Києві.

22 березня 2016 року ДПІ у Печерському р-ні. ГУ ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку податкової звітності ТОВ «Керченський стрілочний завод» з податку на додану вартість за червень 2014 року, за результатами якої складено Акт № .

В Акті перевірки Контролюючим органом встановлено, що ТОВ «Керченський стрілочний завод» порушено терміни сплати податку на додану вартість ( затримка більше 30 днів).

Зокрема, встановлено несвоєчасну сплату податку на додану вартість за період з 01.07.2014 року по 02.03.2016 року, тобто на 611 днів, з 01.07.2014 року по 28.01.2016 року, тобто на 577 днів, з 01.07.2014 р. по 27.11.2015 рік, тобто на 515 днів

На підставі Акту перевірки Контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 22 березня 2016 року № , яким до ТОВ «Керченський стрілочний завод» застосовано штраф в сумі 3 668, 40 грн. (20%), у зв'язку з затримкою сплати узгодженого грошового зобов'язання в розмірі 18 342, 00 грн. на 611, 577, 515 календарних днів.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням позивачем подано скарги до ГУ ДФС у м. Києві та до ДФС України, за результатом розгляду скарги ГУ ДФС у м. Києві рішенням від 17.06.2016 р. №13731/10/26-15-10-01-35 та ДФС України рішенням від 02.09.2016 р. №18971/6/99-99-11-03-01-25, спірне податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарги без задоволення.

Не погоджуючись з правомірністю вказаного податкового повідомлення-рішення та вбачаючи наявність підстав для зобов'язання відповідача провести коригування в КОР шляхом списання заборгованості по вказаному ППР, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

В той же час, адміністрування податків і зборів для підприємств, що на початок тимчасової окупації АР Крим були зареєстровані на території Автономної республіки Крим, здійснюється з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» №1636-VII від 12.08.2014р. зі змінами і доповненнями (далі Закон № 1636).

Підпунктом 11 пункту 12.3 статті 12 Закону № 1636 передбачено, що до платників податків, які на початок тимчасової окупації мали місцезнаходження на території Автономної республіки Крим та міста Севастополя, не застосовуються починаючи з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому розпочалась тимчасова окупація, фінансові та штрафні санкції за порушення вимог порядку подання, обчислення, правильності заповнення податкових декларацій та повноти сплати податків і зборів.

Пунктом 2 ст. 1 Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон №1207), датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Підпунктом «а» пункту 15.1 статті 15 Закону № 1636 передбачено, що будь-якій юридичній особі, яка змінила своє місцезнаходження з тимчасово окупованої території на іншу територію України списується податковий борг, що виник з моменту тимчасової окупації.

У відповідності до абзацу 2 підпункту «а» пункту 15.1 статті 15 Закону № 1636 передбачено не застосування до платників податків фінансових санкції, штрафних санкції та пені за порушення порядку подання, обчислення, правильності заповнення податкових декларацій та повноти сплати сум податків і зборів, допущені під час здійснення господарської діяльності на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя.

Крім того пунктом 26 підрозділу 10 розділу XX ПКУ встановлено, що на період дії Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово купованій території України» цей Кодекс застосовується з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України».

Згідно із ст. 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набрав чинності 15.10.2014 р., протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

У свою чергу, п. 18 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яка була затверджена наказом Мінфіну України 20 квітня 2015 року N 449 та яка діяла у період з 29.05.2015 р. (в редакції на час прийняття та до набрання чинності 17.05.2016 р. наказом від 28.03.2016 р. № 393), платники єдиного внеску, зазначені у розділі II цієї Інструкції, які перебувають на обліку в фіскальних органах, розташованих на території населених пунктів, відповідно до переліку, визначеного Кабінетом Міністрів України, де проводилася антитерористична операція, звільняються від виконання обов'язків платників єдиного внеску, визначених частиною другою статті 6 Закону, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до фіскального органу за місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, що настають за днем закінчення антитерористичної операції, та сертифікат Торгово-промислової палати України.

Як встановлено матеріалами справи, Торгово-промисловою палатою України видано ТОВ «Керченський стрілочний завод» Сертифікат №6979 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 04.11.2016 року.

Згідно вказаного Сертифікату, форс-мажорні обставини для ТОВ «Керченський стрілочний завод» щодо обов'язку сплати податку на додану вартість за травень 2014 року, з граничним строком до 30.06.2014 року настали - 01.03.2014 р. та закінчилися - 24.02.2015 р., тобто з дати переведення на підконтрольну територію України.

Матеріалами справи, зокрема, обліковою карткою платника податків на додану вартість встановлено, що відповідачем не проводилось зарахування суми позивача, які сплачені з податку на додану вартість за звітний період 2015 02016 р.р., а здійснювалося погашення зобов'язань за 2014 р., що в даному випадку є протиправним, оскільки законом було визначено про заборону стягнення даних сум з Товариства, які перебували не території, яка є не підконтрольною Україні та на якій ведуться бойові дії.

Таким чином, у період з березня 2014 року по лютий 2015 року позивач був звільнений від виконання своїх обов'язків зі сплаті податку на додану вартість, а отже відповідачем в супереч вимогам законодавства зараховано ним суми сплачені в 2015 -2016 р.р. на погашення зобов'язань за 2014р.

Враховуючи те, що в Акті перевірки ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві нараховано штрафні санкції за несвоєчасну сплату податку на додану вартість за період з 01.07.2014 року по 02.03.2016 року, тобто на 611 днів, з 01.07.2014 року по 28.01.2016 року, тобто на 577 днів, з 01.07.2014 р. по 27.11.2015 рік, тобто на 515 днів, а вказані строки, з яких починається відлік часу прострочки починають свій відлік після початку тимчасової окупації Автономної Республіки Крим (20.02.2014 р.), то застосування до ТОВ «Керченський стрілочний завод» штрафних санкцій, в даному випадку, є неправомірним.

Крім того, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд приймає до уваги наступне.

Згідно ст. 62 Податкового кодексу України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

У відповідності до п. п. 20.1.4, п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до абз.1 п. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно п. 75.1.1. ст. 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні органу державної податкової служби виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

У відповідності до п. 76.1 ст. 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Згідно п.76.2 ст.76 Податкового кодексу України порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2.5.1. Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.06.2013 № 165 (далі - Методичні рекомендації), акт про результати камеральної перевірки складається у вигляді відповідного зразка, який наведено у додатку №2 і складається у разі встановлення помилок (порушень) у податковій звітності або неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності.

З аналізу вищенаведених правових положень дозволяє дійти до висновків, що камеральна перевірка повинна бути проведена виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Як вбачається зі змісту та форми Акту перевірки, в даному випадку контролюючим органом проведена камеральна перевірка.

Згідно складеного Акту, контролюючий орган проводив перевірку не податкової звітності ТОВ «Керченський стрілочний завод», а перевірку своєчасності сплати товариством податку на додану варстіть, що відповідно до пункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України є предметом документальної, а не камеральної перевірки.

В той же час, відповідно до Методичних рекомендацій (додатку №2 форма акту) камеральні перевірки можуть бути проведені лише з приводу перевірки даних, задекларованих у податковій звітності та з використанням податкової декларації (розрахунку) та бази даних Міністерства доходів і зборів.

На відміну від камеральної перевірки, документальна невиїзна перевірка потребує наявності наказу про призначення документальної перевірки та обов'язкового доведення до відома платника податків про дату та місце її проведення. Проте, позивач не отримав від відповідача копії наказу про проведення документальної невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку перевірки та місце її, що є підтвердженням порушення відповідачем при проведенні перевірки вимог діючого законодавства, зокрема контролюючий орган діяв не у спосіб, передбачений Законом.

Таким чином, діючи не у спосіб, передбачений Законом, відповідач провів камеральну перевірку з питань, які є відмінними від питань, що входять до предмета камеральної перевірки, в результаті чого суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем з порушенням встановленого законом порядку, на підставі акту перевірки, який складений з порушенням.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 22 березня 2016 року № , є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог щодо зобов'язання ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві провести коригування заборгованості по податку на додану вартість в картці особового рахунку, є передчасними, адже позивачем не надано доказів не проведення контролюючим органом відповідного коригування в КОР за наслідками скасування судом податкового повідомлення-рішення від 22 березня 2016 року № .

Беручи до уваги викладене вище, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про часткове задоволення позовних вимог повністю.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний Товариства з обмеженою відповідальністю «Керченський стрілочний завод» ( , 01021, Київ, вулиця Кловський узвіз, будинок 5) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 22 березня 2016 року № .

3. В задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Керченський стрілочний завод» відмовити.

4. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керченський стрілочний завод»понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін