Справа № 815/1368/18
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1368/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Казарян С.Б.

сторін:

позивач: Цубенко Є.Л. (представник за довіреністю)

відповідач: Кисельов О.М. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "УІТАКА" (65009, м. Одеса, вул. Піонерська, буд. 5 В, офіс 503; ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ , від 22.01.2018р., -

На підставі ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 04 червня 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "УІТАКА" до Головного управління ДФС в Одеській області, в якій позивач просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 22.01.2018р. про зменшення суми від'ємного значення з ПДВ у розмірі 82259 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 22.01.2018р., яким донараховано суму податкових зобов'язань у розмірі 37141 грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 9285 грн.; стягнути на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними, необґрунтованими та такими, що прийняті з порушенням норм податкового законодавства, оскільки висновки контролюючого органу про порушення ТОВ «УІТАКА» вимог п.200.1, п.200.2 ст.200,п.201.14, п.201.15 ст.201 ПК України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ №21 від 28.01.2016 р. в зв'язку з не відображенням у декларації з ПДВ за серпень 2017р. податкових зобов'язань за наслідками з ТОВ «Техніком-Т» безпідставні. Позивачем за результатами господарських відносин з ТОВ «Техніком-Т» згідно договору купівлі-продажу № 3487 від 11.08.2017р. складено та направлено на реєстрацію в ЄРПН податкові накладні №№ 2, 3, 5, 6 від 31.08.2017р., однак їх реєстрацію було зупинено. Враховуючи зазначене, позивач не відображав зазначені податкові зобов'язання у декларації з ПДВ за серпень 2017р., проте у подальшому подав уточнюючий розрахунок, відобразивши податкові зобов'язання з ПДВ у сумі 59700 грн. згідно податкових накладних №№ 2, 3 від 31.08.2017р. Також направлено до податкового органу лист № 10/02-01 від 02.10.2017р., яким повідомлено, що податкові накладні №№5, 6 від 31.08.2017р. складені та направлені на реєстрацію помилково та зобов'язався здійснити корегування після їх реєстрації. Позивач звертає увагу, що зупинення реєстрації податкової накладної взагалі виключає можливість будь-якого коригування платником податків такої податкової накладної, в тому числі шляхом подання розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної. Відтак, позивач вважає, що у нього були відсутні підстави для відображення у податковій декларації за серпень 2017 року суми ПДВ згідно податкових накладних №№ 5, 6 від 31.08.2017р. Крім того, позивач звернув увагу, що виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючим органом документальної позапланової перевірки, а не камеральної, оскільки потребує опрацювання даних первинних документів та бухгалтерського обліку.

Ухвалою від 11.04.2018 р. відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін); встановлено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п'ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу п'ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення; встановлено учасникам справи п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання заяв з процесуальних питань. Призначено судове засідання по справі на 25.04.2018 р. о 10 год. 30 хв.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 72-75), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що ТОВ «УІТАКА» порушено вимоги п.200.1, п.200.2 ст.200, п.201.14, п.201.15 ст.201 ПК України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ №21 від 28.01.2016 р., внаслідок чого завищено суму від'ємного значення (р.19) на 82259 грн. та занижено податкові зобов'язання (р. 18) на 37141 грн. Відтак, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення такими, що винесені на підставі та відповідно до вимог чинного законодавства.

Ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання 25.04.2018 р., оголошено перерву в судовому засіданні до 22.05.2018 р. 10 год. 00 хв.

Ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання 22.05.2018 р., оголошено перерву в судовому засіданні до 04.06.2018 р. 15 год. 00 хв.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову в повному обсязі.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, керуючись КАС України в редакції чинній з 15.12.2017 р.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «УІТАКА» є платником податку на додану вартість. Видами діяльності ТОВ «УІТАКА» є: Код КВЕД 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (основний); Код КВЕД 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; Код КВЕД 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

11.08.2017р. між ТОВ «УІТАКА» (постачальник) та ТОВ «ТЕХІНКОМ» (покупець) укладено договір купівлі-продажу, відповідно до п.п.1.1, 2.1 якого постачальник передає у власність покупцю товар в асортименті та кількості та за ціною, зазначеною у специфікації, яка є невід'ємною частиною договору, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити вартість товару на умовах цього договору. Ціна договору становить 1000000,00 грн. (а.с. 28).

За наслідками вказаних операцій позивачем сформовано та направлено до Єдиного реєстру податкових накладних на реєстрацію податкові накладні за серпень 2017 року №№ 2-3 від 31.08.2017р.(а.с. 23-24), реєстрацію яких було зупинено.

Разом з тим, ТОВ «УІТАКА» помилково направлено до Єдиного реєстру податкових накладних на реєстрацію податкові накладні №№5, 6 від 31.08.2017р., реєстрацію яких було зупинено.

02.10.2017р. (вих. № 10/02-01) ТОВ «УІТАКА» повідомлено ДПІ у Приморському районі Головного управління ДФС в Одеській області, що податкові накладні №№5, 6 від 31.08.2017р. складено помилково та зазначено, що коригування буде здійснено відразу після їх реєстрації (а.с. 27).

Головним державним ревізором-інспектором відділу камеральних перевірок податкової звітності території обслуговування м. Одеси управління податків і зборів з юридичних осіб на підставі ст.76 ПК України проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за звітний період cерпень 2017 р. ТОВ «УІТАКА».

За результатами камеральної перевірки відповідачем складено акт № 9761/15-32-12- від 19.10.2017р. (а.с. 9-10), яким зафіксовано порушення позивачем п.200.1, п.200.2 ст.200,п.201.14, п.201.15 ст.201 ПК України та Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ №21 від 28.01.2016 р., в зв'язку з невідображенням ТОВ «УІТАКА» суми податку на додану вартість податкових накладних №№ 2, 3, 5, 6 від 31.08.2017р. у складі податкових зобов'язань за серпень 2017 року, що призвело до завищення суми від'ємного значення (р. 19) на 82259 грн. та заниження податкового зобов'язання (р. 18) на 37141 грн.

На підставі акту камеральної перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ від 22.01.2018р., яким ТОВ «УІТАКА» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 46426 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями 37141 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 9285 грн. (а.с. 11);

№ від 22.01.2018р., яким ТОВ «УІТАКА» визначено суму завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 82259 грн. (а.с. 12).

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пп.20.1.4 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Предмет документальної перевірки визначається згідно п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, відповідно до якого документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

За приписами п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Таким чином, виявивши розбіжності даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних, контролюючий орган мав підстави для проведення документальної позапланової виїзної перевірки продавця. Однак документальна позапланова виїзна перевірка за наявності зазначених підстав не призначалась, а за наслідками проведення камеральної перевірки зроблено висновки про завищення ТОВ "УІТАКА" суми від'ємного значення (р. 19) на 82259 грн. та заниження податкового зобов'язання (р. 18) на 37141 грн.

Згідно п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

За приписами п.200.2 ст.200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов'язань, перераховує суми податку до бюджету.

Відповідно до п.201.14 ст. 201 ПК України платники податку зобов'язані вести окремий облік операцій з постачання та придбання товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню, а також які не є об'єктами оподаткування та звільнені від оподаткування згідно з цим розділом.

Зведені результати такого обліку відображаються в податкових деклараціях, форма яких встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу (п.201.15 ст.201 ПК України).

Згідно п.187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» зазначається, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Як встановлено судом, 11.08.2017р. між ТОВ «УІТАКА» (постачальник) та ТОВ «ТЕХІНКОМ» (покупець) укладено договір купівлі-продажу.

За наслідками вказаних правовідносин складено видаткові накладні №№ РН-0000008, РН-0000009 від 31.08.2017р. (а.с. 30-31). Факт оплати підтверджується платіжним дорученням № 16 від 11.08.2017р. (а.с. 36).

За наслідками вказаних операцій позивачем сформовано та направлено до Єдиного реєстру податкових накладних на реєстрацію податкові накладні за серпень 2017 року: №2 від 31.08.2017р. (загальна сума ПДВ 48792,00 грн.); №3 від 31.08.2017р. (загальна сума ПДВ 10908,33 грн.), реєстрація яких була зупинена, а зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних вищевказані податкові накладні лише 12.01.2018р. відповідно до вимог пункту 57-1 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 32-33).

Як вбачається з матеріалів справи, у податковій декларації з ПДВ за серпень 2017 р. позивач не відобразив податкові зобов'язання за результатами правовідносин з ТОВ «Техніком -Т» в сумі 59700 грн. (а.с. 15-18).

Однак у вересні 2017 р. ТОВ «УІТАКА» подано до контролюючого органу уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, відобразивши податкові зобов'язання за результатами правовідносин з ТОВ «Техніком -Т» в сумі 59700 грн. (а.с. 19-21).

Крім того, ТОВ «УІТАКА» помилково направлено до Єдиного реєстру податкових накладних на реєстрацію податкові накладні: №5 від 31.08.2017р. (загальна сума ПДВ 10908,33 грн.), №6 від 31.08.2017р. (загальна сума ПДВ 48792,00 грн.) (а.с. 25-26), реєстрацію яких було зупинено.

У Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №№ 5, 6 від 31.08.2017р. зареєстровано лише 13.01.2018р. відповідно до вимог пункту 57-1 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 34-35).

Відповідно до пп.16.1.3 п.16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 46.1 ст. 46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з п.50.1 ст.50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Згідно п. 192.1 ст. 192 ПК України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов'язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Враховуючи викладене, у випадку якщо платником на операцію з постачання товарів/послуг, яка фактично не відбулась, помилково складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна, то платник податку з метою виправлення допущеної помилки має право згідно з пунктом 192.1 статті 192 ПК України скласти розрахунок коригування до такої помилково складеної податкової накладної.

Відповідно до п.п. 21, 22 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015р. (далі - Порядок № 1307), у разі здійснення коригування сум податкових зобов'язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу V Податкового кодексу України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної.

Розрахунок коригування, складений постачальником (продавцем) товарів (послуг) до податкової накладної, яка видана їх отримувачу - платнику податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок заповнення і подання податкової звітності з ПДВ затверджено наказом Міністерства фінансів України № 21 від 28.01.2016р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289.

До податкової декларації з ПДВ вносяться дані податкового обліку платника окремо за кожний звітний (податковий) період без наростаючого підсумку. Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.

Таким чином, у податковій декларації з ПДВ платником податку зазначаються дані про обсяги фактично здійснених операцій у відповідності з даними первинних документів і бухгалтерського обліку, тому, на думку суду, обсяги постачання товарів/послуг та сума ПДВ, вказані у зайво складеній податковій накладній та/або розрахунку коригування, не підлягають відображенню в декларації.

Первинні документи, які містяться в матеріалах справи свідчать, що виписані податкові накладні №№ 5, 6 від 31.08.2017р. є помилковими, реалізації товару на вказану суму не відбулося, а направлення на реєстрацію податкових накладних (реєстрацію яких спочатку було зупинено, а в подальшому зареєстровано) було помилковим.

Можливості подати документи, щоб відкликати чи скасувати заблоковані помилкові податкові накладні податкове законодавство не передбачає.

Суд враховує, що податкове законодавство України ґрунтується, зокрема, на принципі презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (п.п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України).

Слід зазначити, що 27.11.2017р. після складення податкових накладних №№ 5, 6 від 31.08.2017р., позивачем складено розрахунок коригування кількісних та вартісних показників №№1, 2 до зазначених податкових накладних (а.с. 37-40), тобто позивач, виявивши помилки, здійснив дії з метою їх виправлення до моменту проведення фактичної перевірки. Однак зазначених обставин при проведенні перевірки не враховано

Суд звертає увагу, що до проведення камеральної перевірки та складення за її результатами акта № 9761/15-32-12- від 19.10.2017р., позивач письмово повідомив контролюючий орган про те, що податкові накладні №№ 5, 6 від 31.08.2017р. складені помилково та їх корегування буде здійснене відразу після їх реєстрації (лист від 02.10.2017р. (вих. № 10/02-01).

Таким чином, податкові зобов'язання за заблокованою помилковою податковою накладною включати до податкової декларації з ПДВ не потрібно, оскільки дані, наведені у податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника, а в даному випадку податкова накладна складена помилково, відповідно позивач не має підстав відображати цю операцію у податковій декларації з ПДВ з податку на додану вартість за липень 2017р.

Відповідач відповідно до ч.2 ст.77 КАС України правомірності винесених податкових повідомлень - рішень під час судового розгляду не довів, в зв'язку з чим податкові повідомлення-рішення №№ , від 22.01.2018р. не відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають скасуванню, а позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак, з урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом фактів та обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «УІТАКА» судового збору у розмірі 1930,27 грн

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "УІТАКА" (65009, м. Одеса, вул. Піонерська, буд. 5 В, офіс 503; ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ , від 22.01.2018р.,- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 22.01.2018р.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 22.01.2018р.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Семінарська, будинок 5; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "УІТАКА" (65009, м. Одеса, вул. Піонерська, буд. 5 В, офіс 503; ) судовий збір у розмірі 1930,27 грн. (одна тисяча дев'ятсот тридцять гривень 27 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11.06.2018р.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.