Справа № 810/1513/17
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1513/17 Головуючий у І інстанції - Василенко Г.Ю. Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Ісаєнка Ю.А., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Волощук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер'єр» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер'єр» до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер'єр» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що збільшення відповідачем суми грошового зобов'язання за платежем земельного податку за орендовану земельну ділянку є неправомірним, оскільки донарахування здійснено всупереч договору оренди за відсутності заборгованості по орендній платі.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер'єр» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області від 09.03.2016 року в частині збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з орендної плати в розмірі 80184,53 грн., у тому числі 64147,63 грн. за основним платежем та 16036,90 грн. за штрафними санкціями.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не з'ясовувалося узгодження суми податкового зобов'язання, не з'ясовані обставини не направлення на адресу відповідача акта камеральної перевірки, у зв'язку з чим він був позбавлений можливості надавати свої заперечення. Відповідачем невірно розрахований розмір орендної плати за земельну ділянку. Згідно з витягу технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, функціональне призначення - землі промисловості, нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 0,6432 га складає на 2015 рік 1 603 727,00 грн. При цьому судом першої інстанції не з'ясовано, що мінімальна річна сума орендної плати за 2015 рік становить 48 110,71 грн., розрахована як добуток загальної площі земельної ділянки, нормативної грошової оцінки за один квадратний метр та трикратного розміру податку 3%. У той же час, розмір орендної плати понад зазначений мінімальний розмір має бути визначений в договорі оренди земельної ділянки, а одностороння відмова від виконання умов договору не допускається. Розбіжність же між задекларованою сумою орендної плати за 2015 рік та мінімальним розміром орендної плати, що підлягав сплаті позивачем складає 31 207,41 грн. Також з акта перевірки не можливо встановити яким саме чином відповідачем був розрахований розмір орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер'єр» є юридичною особою, що зареєстрована 15.06.2001 року згідно з відомостями зазначеними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та як платник податків, з 27.06.2001, перебуває на обліку в Броварській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

5 квітня 2004 року між Броварською міською радою в особі першого заступника міського голови Кияниці О.А. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер'єр» укладено договір оренди земельної ділянки № 529.

Як вбачається з умов даного договору Броварська міська рада, надає, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер'єр» приймає в оренду земельну ділянку загальною площею 0,6432 га, для обслуговування виробничих будівель меблевої фабрики, яка знаходиться по вулиці Залізнична, 5, місто Бровари та згідно земельно-кадастрової документації Броварського міського відділу земельних ресурсів, належить до земель промисловості в межах Броварської міської ради, станом на 11.06.2003 року. Відповідно до пункту другого, вказаного договору, розмір орендної плати становить 2.02 грн. за 1 кв.м, що складає 15591,17 грн., з урахуванням податку на додану вартість в розмірі 2598.53, річної орендної плати. Крім того, підпунктом 2.2 вказаного договору встановлено, що відповідно до довідки Броварського міського відділу земельних ресурсів від 11.06.2003 року №166, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 434 031,00 грн.

У лютому 2015 року позивачем подано до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України в Київській області податкову декларацію орендної плати за земельну ділянку державної та комунальної власності на 2015 рік, в якій він самостійно визначив податкове зобов'язання із сплати орендної плати за земельну ділянку державної та комунальної власності на 2015 рік у сумі 16903,30 грн.

Посадовими особами Броварської об'єднаної держаної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України в Київській області, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75, статей 76, 86 Податкового кодексу України, проведено камеральну перевірку податкової декларації з плати за землю (земельний податок) на 2015 рік, поданої позивачем до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України в Київській області у лютому 2015 року.

За результатами вказаної перевірки складено акт від 01.02.2016 № 2/1502/31463492, згідно з висновком якого у разі зміни нормативної грошової оцінки землі, яка є базою оподаткування для плати за землю, змінюється річна сума податкового зобов'язання по земельному податку та орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності. Дані камеральної перевірки свідчать про заниження суми податкових зобов'язань за 2015 рік, заявлених у податковій декларації з плати за землю, чим порушено статті 271, 289.1, 289 Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки Броварською об'єднаною держаною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби України в Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.03.2016 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по орендній платі з юридичних осіб на загальну суму 119 193,80 грн., в тому числі 95 355,04 грн. за основним платежем та 23 838,76 грн. - штрафними (фінансовими) санкціями.

Встановлено, що відповідно до рішення Броварської міської ради від 30 вересня 2008 року затверджено нормативну грошову оцінку земель міста Бровари. Визнано таким, що втратило чинність рішення Броварської міської ради від 23 грудня 1999 року №204-14-23 «Про затвердження грошової оцінки земель міста Бровари та порядок формування платежів за міські території.

Згідно нової нормативної грошової оцінки земельної ділянки, складеної Відділом Держгеокадастру у місті Броварах Київської області Головного управління Держгеокадастру у Київській області Держгеокадастру, вона становить 1 603 727,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року №1166-VII, який набрав чинності 01 квітня 2014 року, підпункт 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України викладено в такій редакції: розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки. Як зазначено судом, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки незалежно від того, чи збігається її розмір із визначеним у договорі. При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу. Відповідно до пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Як зазначено судом, підпунктом 2.2 пункту 2 договору оренди земельної ділянки від 05.04.2004 № 529 встановлено, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки, на червень 2003 року, становила 434 031,00 грн. Однак, згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, функціональне призначення: землі промисловості, від 27.10.2015 № 11-1028-0.3-2056/2-15 нормативно грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 0,6432 га на 2015 рік складає 1 603 727 грн. Проте, Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер'єр» в супереч вимог Закону України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні та підпункту 288.5.1. пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України не було переглянуто розмір орендної плати за землю з урахуванням нової нормативної грошової оцінки землі, що призвело до заниження орендної плати за землю за 2015 рік на загальну суму 95 355, 04 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 Податкового кодексу України).

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 зазначеного Кодексу встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом XIII Податкового кодексу України; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12 % нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 зазначеного пункту).

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року №1166-VII, який набрав чинності 01 квітня 2014 року, підпункт 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України викладено в такій редакції: розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки незалежно від того, чи збігається її розмір із визначеним у договорі.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу.

Аналогічні правові позиції містяться у постановах Верховного Суду України від 2 грудня 2014 року N 21-274а14 та від 21 квітня 2015 року №21-131а15.

Також слід зазначити, що базою оподаткування відповідно до статті 271 ПК є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом XIII ПК.

За змістом пункту 289.1 статті 289 ПК і частини першої статті 13 Закону України "Про оцінку земель" для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності обов'язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими і затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України "Про оцінку земель").

Відповідно до положень статті 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5 - 7 років. Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою (частина перша статті 23 цього Закону).

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями статті 288 ПК.

Як вже зазначалось судом вище, підпунктом 2.2 пункту 2 договору оренди земельної ділянки від 05.04.2004 № 529 встановлено, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки, на червень 2003 року, становила 434 031,00 грн.

Однак, згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, функціональне призначення: землі промисловості, від 27.10.2015 № 11-1028-0.3-2056/2-15 нормативно грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 0,6432 га на 2015 рік складає 1 603 727 грн.

Проте, Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер'єр» в супереч вимог Закону України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні та підпункту 288.5.1. пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України не було переглянуто розмір орендної плати за землю з урахуванням нової нормативної грошової оцінки землі, що призвело до заниження орендної плати за землю за 2015 рік на загальну суму 95 355, 04 грн.

Доводи апеляційної скарги про розбіжність у сумі грошового зобов'язання колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки ці доводи стосуються тільки розміру орендної плати за земельну ділянку і не спростовують правильність нарахування податку на землю, який також входить до податкового зобов'язання.

Також, в судовому засіданні позивачем до суду було надано додатково копії платіжних доручень від 06 червня 2018 року №52, №53, згідно з якими позивач сплатив плату за землю та штрафні санкції відповідно у розмірах 31207,41 грн. та 7801,86 грн. та просив суд врахувати вказані платіжні доручення, як узгоджені зобов'язання та врахувати їх при вирішенні спору.

При цьому, податковою інспекцією зроблений розрахунок згідно нової нормативної грошової оцінки земельної ділянки виходячи з положень абзацу другого пункту 123.1 статті 123 розділу ІІ Податкового кодексу України у сумі податкового зобов'язання 95355,04 грн. та 25% штрафних санкцій 23838,76 грн., який спростовує зазначені та встановлені обставини, наведені позивачем.

За викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовано обставини в адміністративній справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального при дотриманні норм процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер'єр» - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 07.06.2018 року.