Справа № 826/11248/17
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 червня 2018 року № 826/11248/17

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Білмар”

до Державної служби геології та надр України

треті особи Азово-Чорноморський міжрегіональний відділ Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України,

Центральний міжрегіональний відділ Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України

про визнання дій протиправними, зобов’язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду м.Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю “Білмар” з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України, треті особи - Азово-Чорноморський міжрегіональний відділ Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України, Центральний міжрегіональний відділ Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України, про визнання протиправними дій, зобов’язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачам протиправно проведено перевірку позивача, оскаржуваний наказ та припис винесено протиправно з порушенням норм чинного законодавства. Представник позивача позовні вимоги просив задовольнити з підстав викладених в позовні заяві.

Відповідачем на адресу суду подано письмові заперечення про заявленого позову та просив суд відмовити в позові. Свої обґрунтування та позицію відповідачем викладено в письмових запереченнях.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва встановив наступне.

ТОВ «Білмар» отримано спеціальний дозвіл на користування надрами від 19.07.2007 №2981 строком дії до 19.07.2012, вид користування надрами: геологічне вивчення надр, в тому числі дослідно-промислова розробка родовищ корисних копалин загальнодержавного значення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615 «Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами» строк дії спеціального дозволу на користування надрами ТОВ «Білмар» продовжено до 19.07.2017.

Наказом Державної служби геології та надр України від 24.09.2015 №299 «Про проведення планових перевірок надрокористувачів у IVкварталі 2015 року», зокрема згідно додатку до наказу передбачено проведення перевірки ТОВ «Білмар», як власника спеціального дозволу (ліцензії). Предметом перевірки є дотримання вимог законодавства у сфері геологічного вивчення надр, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення (горючі газоподібні та рідкі корисні копалини).

Листом Державної служби геології та надр України від 16.10.2015 №13600/13/14-15 на адресу ТОВ «Білмар» направлено повідомлення про проведення планової перевірки. Зазначений лист – повідомлення отримано позивачем 29.10.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 40).

Департаментом державного геологічного контролю Азов-Чорноморський міжрегіональний відділ 23.11.2015 видано направлення №177 на проведення плавної перевірки ТОВ «Білмар» дотримання вимог у сфері надрокористування.

Департаментом державного геологічного контролю Азов-Чорноморський міжрегіональний відділ складено Акт №72/2981 від 27.11.2015 про недопущення до перевірки, яким встановлено, що при виїзді до ТОВ «Білмар» (04107, м. Київ, вул. Татарська, 21) товариство фактично не знаходиться за юридичною адресою. За зазначеною адресою знаходиться житловий будинок.

30.11.2015 Департаментом державного геологічного контролю Азов-Чорноморський міжрегіональний відділ винесено припис, яким зобов’язано ТОВ «Білмар» в термін до 18.12.2015 надати копії документів щодо дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Департаментом державного геологічного контролю Азов-Чорноморський міжрегіональний відділ 28.12.2015 винесено подання на зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №2981 від 19.07.2017.

Наказом Державної служби геології та надр України від 18.02.2016 №65 «Щодо анулювання, зупинення та поновлення дії спеціальних дозволів на користування термінів для усунення порушень», зупиненно дію дозволу ТОВ «Білмар» та надано 30 календарних днів на усунення порушень.

26.02.2016 на адресу ТОВ «Білмар» направлено лист №2856/13/14-16, яким запропоновано позивачу надати інформацію про усунення порушень. Лист повернувся відповідача з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання».

Департаментом державного геологічного контролю Азов-Чорноморський міжрегіональний відділ 10.10.2016 винесено подання щодо анулювання спеціального дозволу на користування надрами №2981 від 19.07.2007 та направлено на адресу товариства. Лист повернувся відповідача з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання».

Позивач вважає дії відповідача щодо проведення перевірки протиправними, винесені вимоги необґрунтованими, в зв’язку з чим звернувся до суду.

Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування та який діє відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1174 (далі-Положення).

Згідно з підпунктом 12 пункту 4 Положення, Держгеонадра України відповідно до покладених завдань здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним їх використанням.

Питання, щодо надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначення процедури продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін регулюються Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615 (далі - Порядок № 615).

Позивачеві надано спеціальний дозвіл на користування надрами №2981 від 19.07.2007 з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, з метою користування геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислова розробка природного газу з метою затвердження запасів ДКЗ України (Одеська область, Білгород-Дністровський, Саратський район) та, як додаток до спеціального дозволу укладено угоду про умови користування надрами №2981.

Відповідно до пункту 10 Порядку №615 невід'ємною частиною дозволу є угода про умови користування надрами, що укладається між органом з питань надання дозволу і надрокористувачем і містить програму робіт, яка оформляється як додаток, та особливі умови надрокористування. що передбачають:

- вимоги до ефективності робіт;

- сучасні технології видобування та переробки корисних копалин;

- порядок видобування корисних копалин, зокрема з метою запобігання негативним екологічним наслідкам і забезпечення безпеки забудованих територій;

- види, обсяги і строки виконання робіт на ділянці надр;

- підстави для припинення діяльності, пов'язаної з використанням ділянки надр.

Відповідно до норм статті 51 Кодексу України про надра розробка родовищ твердих, рідких і газоподібних корисних копалин та переробка мінеральної сировини провадяться згідно з затвердженими проектами та планами робіт, правилами технічної експлуатації та охорони надр.

З моменту отримання спеціального дозволу, на користування надрами, у користувача надр виникають права та обов'язки, передбачені Кодексом України про надра, Порядком №615 тощо.

Так, відповідно до статті 24 Кодексу України про надра, користувачі надр зобов'язані:

1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано;

2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр:

3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища;

4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві;

4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України;

5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Права та обов'язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угод про розподіл продукції - з моменту набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено цією угодою.

Відсутність у підприємств, установ, організацій і громадян спеціального дозволу на користування надрами та належним чином оформлених усіх дозвільних документів не дає права здійснювати геологічне вивчення корисних копалин, які є виключною власністю народу України і надаються тільки у користування.

У зв'язку з ним, та з метою виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр Держгеонадра України здійснюють державний геологічний контроль, механізм проведення якого регулюється Порядком здійснення державного геологічного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2011 №1294 (далі - Порядок № 1294) та Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1294, органи державного геологічного контролю відповідно до покладених на них завдань здійснюють державний геологічний контроль за своєчасністю і правильністю державної реєстрації робіт з геологічного вивчення га використання надр, наявністю спеціальних дозволів на користування надрами і виконання передбачених ними умов.

Пунктом 5 Порядку №1294 визначено, що державний геологічний контроль здійснюється шляхом проведення органами державного геологічного контролю планових і позапланових перевірок надрокористувачів, тобто користувачів надр, визначеними статтею 13 Кодексу України про надра яким, відповідно до статті 16 Кодексу надані спеціальні дозволи на користування надрами.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган, державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видасться та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, самостійно або у судовому порядку. Державна служба геології та надр України має право у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3, 7 частини першої статті 26 Кодексу України про надра, самостійно припинити права користування надрами шляхом видачі наказу про анулювання дозволу, а у випадках, передбачених пунктів 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, це право припиняється виключно у судовому порядку.

При цьому, передумовою для припинення права користування надрами в судовому порядку є: 1) винесення наказу про зупинення дії спеціального дозволу та встановлення строку для вжиття заходів щодо усунення порушень, зміст якого повинен бути доведений до надрокористувача; 2) невжиття надрокористувачем в установлений наказом про зупинення дії спеціального дозволу строк заходів для усунення причин його зупинення; 3) отримання від надрокористувача незгоди на припинення права користування надрами.

Відтак, суб'єкт господарювання наділений не правом, а обов'язком вчасно усунути порушення, виявлені під час проведення перевірки діяльності підприємства. Не усунення порушень у встановлений приписом строк є виключною виною суб'єкта господарювання.

Будь-яких інших доводів та обґрунтувань протиправності оскаржуваних наказів позивачем не наведено.

Суд також не бере до уваги посилання позивача на те, що законодавством України встановлено мораторій на проведення перевірок контролюючими органами, з наступних підстав.

Згідно пункту 8 розділу ІІІ «Прикінцевих положення» Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII установлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб – підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня – червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб’єкта господарювання щодо його перевірки.

Мораторій на проведення перевірок, згідно даного закону закінчився 01.07.2015року.

Пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII, установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб – підприємців з обсягом доходу 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснювати виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Суд зазначає, що норми Закону №76-VIII, щодо обмежень у проведені перевірок, є загальними та стосуються всіх контролюючих органів, а норми Закону №71-VIII є спеціальними та стосуються контролюючих органів, що забезпечують формування єдиної державної податкової, державної митної політики щодо адміністрування податків, зборів та митних платежів, оскільки критеріями визначення переліку підприємств, на які обмеження не поширюються, зокрема, є обсяг доходу за попередній календарний рік, а також певний вид діяльності таких підприємств (виробництво чи імпорт підакцизних товарів).

Крім того, Міністерством юстиції України, листом від 04.12.2015 №1212/14157-0-4-15/1 надано роз’яснення щодо мораторію на проведення перевірок підприємств, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами, в якому зазначено, що Закон від 28.12.2014 №71-VIII направлений на врегулювання відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів.

Отже, обмеження встановлені п.3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України від 28.12.2014 №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», розповсюджується тільки на здійснення перевірок підприємств у відносинах, що виникають у сфері справляння податків зборів і здійснюються Державною фіскальною службою України та її територіальними органами.

Враховуючи викладене у сукупності, суд не вбачає належних правових підстав для визнання дій протиправними відповідача та визнання незаконними та скасування наказу від 24.09.2015 року №299 «Про проведення планових перевірок надрокористувачів у IV кварталі 2015 року», припису №72/2981 від 30.11.2015.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав.

Натомість відповідач довів суду відсутність протиправних дій зі свого боку при видачі спірних наказів.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «Білмар» відмовити.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій