Справа № 815/6171/16
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 червня 2018 року

Київ

справа №815/6171/16

адміністративне провадження №К/9901/48010/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року у справі № 815/6171/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК 17» до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Верховного Суду від 26.04.2018 касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області було залишено без руху, оскільки, звертаючись до суду 11.04.2018, тобто поза межами процесуального строку та заявляючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, відповідач вказував на те, що первісна касаційна скарга була повернута ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.12.2017, у зв'язку з несплатою судового збору за подання касаційної скарги. Крім того, скаржник посилався на відсутність коштів та надавав виписки по рахунках від 31.01.2018, 14.12.2017, 30.11.2017, 31.10.2017,31.01.2018, з яких вбачається, що залишок коштів по рахунку за КЕКВ « 2800» складає 0,00 грн. Також відповідачем надано копії листів Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області про безспірне списання коштів та неможливість проведення інших платіжних доручень. Проте, такі доводи скаржника визнано необґрунтованими, оскільки, будь-яких доказів щодо вчинення дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору у справі 815/6171/16 фінансування з Державного бюджету України заявником до клопотання не долучено, скаржнику надано строк для усунення вищевказаного недоліку касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 975) копія ухвали про залишення касаційної скарги без руху отримана 10.05.2018 року, що підтверджено розпискою у вказаному повідомленні.

24.05.2018 (згідно зі штампом вхідної кореспонденції суду) скаржником на адресу суду було направлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Заявляючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, відповідач, як на поважні підстави пропуску цього строку, посилається на неспроможність виконання попередніх ухвал суду касаційної інстанції по даній справі шляхом сплати судового збору, оскільки в період перебігу строку встановленого судом для усунення недоліків касаційної скарги було обумовлено наявністю постійного арешту рахунків та недостатністю коштів для виконання вимог ухвали суду.

Втім, на думку заявника, це не перешкоджає реалізації ним права на повторне звернення до суду касаційної інстанції, оскільки наведені обставини свідчать про наявність поважних підстав пропуску строку, встановленого процесуальним законом для подання касаційної скарги.

Крім того, скаржник додано копію листа від 23.10.2017 щодо вчинення дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору у справі 815/6171/16 фінансування з Державного бюджету України. Проте, доказів активних дій, щодо виділення коштів для сплати судового збору з листопада 2017 року по квітень 2018 року контролюючим органом не надано.

Відповідно до пункту 14 частини 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Згідно з частиною 2 статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII - редакція, яка діяла на момент звернення до суду з касаційною скаргою) касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Кодексом адміністративного судочинства України закріплено вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги, в тому числі, щодо надання документу про сплату судового збору одночасно з поданням касаційної скарги.

В свою чергу, статтею 44 КАС України передбачено обов'язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п'ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов'язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов'язків, встановлених законом або судом.

Такими процесуальними обов'язками учасників справи визначено, крім іншого, дотримання строку на касаційне оскарження судових рішень, а також виконання встановлених законом вимог щодо форми і змісту касаційної скарги, зокрема, надання документа про сплату судового збору.

Таким чином, відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту, також, і в частині надання документа про сплату судового збору.

Це стосується і заявників, які, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов'язків поряд з іншими учасниками справи, діють як суб'єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а відтак відсутність у податкового органу коштів, призначених для цієї мети, ускладнена і тривала процедура здійснення видатків бюджету і, як наслідок, невиконання через це вимог закону і суду, своїх процесуальних обов'язків, не може слугувати поважною підставою пропуску строку касаційного оскарження судового рішення, оскільки кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі з урахуванням здійснених видатків за минулий бюджетний період.

З огляду на наведене, відповідач не позбавлений можливості протягом усього поточного бюджетного року, здійснювати видатки бюджету, передбачені для сплати судового збору на підставі кошторису, а у разі його відсутності проекту кошторису, тимчасового індивідуального кошторису, тимчасового розпису бюджету в обсязі, не меншому за розмір використаних бюджетних коштів у минулому періоді й, при цьому, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення своєчасної сплати судового збору з урахуванням часу, необхідного для вирішення організаційних питань стосовно узгодження таких витрат з розпорядником коштів, їх виділення та одержання необхідних платіжних документів.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов'язані з дійсно непереборними та об'єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання касаційної скарги.

Зважаючи на викладене, зазначені відповідачем підстави для поновлення строку касаційного оскарження не можна визнати поважними, оскільки останні не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надають їй права у будь-який необмежений після спливу цього строку час реалізовувати право на касаційне оскарження судових рішень.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-УІІІ) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 14 частини 1 Розділу VII «Перехідні положення», пунктом 4 частини 1 статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про поновлення строку на касаційне оскарження відмовити.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року у справі № 815/6171/16.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: підписІ.А. Васильєва
підписС.С. Пасічник
підписВ.П. Юрченко