Справа № 182/7337/17(2-а/0182/444/2017)
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2018 року справа № 182/7337/17(2-а/0182/444/2017)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.,

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2018 року (суддя В.В. Рибакова) в адміністративній справі № 182/7337/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010, з урахуванням норм Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016, на підставі поданої заяви та про зобов'язання провести перерахунок у бік збільшення раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 27.09.2016, із збереженням 86% суддівської винагороди, включивши до заробітної плати, для розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, матеріальну допомогу на оздоровлення, та проводити його виплату без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в Нікопольському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та з 27.09.2016 року отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 86% суддівської винагороди, призначеної відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI з урахуванням норм Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 на підставі поданої заяви.

17.10.2017 року позивач, ОСОБА_1, звернулася до відповідача із заявою щодо проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням допомоги на оздоровлення, яка не була включена до розрахунку при призначенні довічного грошового утримання, до якої додала довідку про заробітну плату від 28.09.2017 року № Б-с-1152, видану ТУ ДСА у Дніпропетровській області, в якій, крім інших складових, зазначено допомогу на оздоровлення в розмірі посадового окладу, що складає, 16000,00 грн.

Листом від 27.10.2017 року № 17471/06/08 ОСОБА_1 було відмовлено у проведенні перерахунку довічного грошового утримання, посилаючись на те, що матеріальна допомога не входить до суддівської винагороди.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2018 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії Нікопольського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови у проведенні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням допомоги на оздоровлення та зобов'язано Нікопольське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області провести перерахунок у бік збільшення раніше призначеного ОСОБА_1, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VIз урахуванням норм Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.11.2017 року, із збереженням 86% суддівської винагороди, включивши до заробітної плати для розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці матеріальну допомогу на оздоровлення, та проводити його виплату без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, за виключенням фактично проведених виплат з 01.11.2017 року.

Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції було не правильно застосовано норми матеріального права: до даних правовідносин помилковим є застосування ст. 2 Закону України «Про оплату праці» та п. 2.3.3 Інструкції із статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5, згідно яких матеріальна допомога на оздоровлення повинна включатися до складу суддівської винагороди, оскільки Законом України «Про судоустрій і статус суддів», який в даному випадку є спеціальним законом, визначено, що суддівська винагорода не може визначатися іншими нормативно-правовими актами, ніж цей Закон.

Також зазначено, що неможливо застосовувати положення ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» так як позивачем ставиться питання не про отримання пенсії, а про довічне грошове утримання.

За ухвалою суду апеляційної інстанції від 25 квітня 2018 року відповідача по справі Нікопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області замінено його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в дніпропетровській області.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач перебуває на обліку в Нікопольському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та з 27.09.2016 року отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 86% суддівської винагороди, призначеної відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI

17.10.2017 року позивач, ОСОБА_1, звернулася до відповідача із заявою щодо проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням допомоги на оздоровлення, яка не була включена до розрахунку при призначенні довічного грошового утримання, до якої додала довідку про заробітну плату від 28.09.2017 року № Б-с-1152, видану ТУ ДСА у Дніпропетровській області, в якій, крім інших складових, зазначено допомогу на оздоровлення в розмірі посадового окладу, що складає, 16000,00 грн.

Листом від 27.10.2017 року № 17471/06/08 ОСОБА_1 було відмовлено у проведенні перерахунку довічного грошового утримання, посилаючись на те, що матеріальна допомога не входить до суддівської винагороди.

Позивач, вважаючи відмову протиправною, звернувся з зазначеним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що вважає протиправними дії Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням допомоги на оздоровлення, та зобов'язує відповідача провести перерахунок у бік збільшення раніше призначеного ОСОБА_1 відповідно доЗакону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VIз урахуванням норм Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.11.2017 року (у відповідності до ч. 4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»), із збереженням 86% суддівської винагороди, включивши до заробітної плати для розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці матеріальну допомогу на оздоровлення, та проводити його виплату без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, за виключенням фактично проведених виплат з 01.11.2017 року.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову , виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу вимог ст.. 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцією і законами України.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України.

Спеціальним законом, який регулює питання призначення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, чітко визначено склад суддівської винагороди, який враховується при обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, до якого не входить матеріальна допомога на оздоровлення.

Таким спеціальним законом є Закон України «Про судоустрій і статус суддів».

Так , відповідно до вимог ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Поняття суддівської винагороди, визначене ч. 2 ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», є комплексним, а перелік зазначених її складових є сталим та вичерпним.

Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 133 вказаного Закону, іншого визначення поняття грошового забезпечення суддів діюче законодавство не передбачає.

В силу положень ст. 136 Закону № 1402 та ст. 134 Закону № 2453, суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу.

Стаття 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, що судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Аналогічні правові норми закріплені у Законі України від 02 червня 2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», який набрав чинності 30 вересня 2016 року і діяв на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок призначеного йому утримання.

Враховуючи наведені норми, колегія суддів погоджується з доводами викладеними в апеляційній скарзі, що матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, що вказує на правомірність дій відповідача та необґрунтованості позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Доводи позивача з посиланням на положення статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно яких отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, враховується у заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати є безпідставним, оскільки застосування цих норм можливе у разі призначення пенсії, а не щомісячного довічного грошового утримання, яке визначено спеціальним законом - Законом України «Про судоустрій та статус суддів».

Висновки суду першої інстанції щодо застосування вимог статті 2 Закону України «Про оплату праці», пункт 2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5, згідно яких матеріальна допомога на оздоровлення повинна включатися до складу суддівської винагороди є безпідставним, оскільки спеціальним законом, яким в даному випадку є Закону України «Про судоустрій і статус суддів», визначено, що суддівська винагорода не може визначатися іншими нормативно-правовими актами, ніж цей Закон.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені також у постанові Верховного Суду від 20.03.2018 року у справі № 749/951/17 та від 27.02.2018р. у справі № 738/1343/17, які в силу приписів ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" враховуються судом при застосуванні таких норм права.

Відповідно до 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а у задоволенні позову необхідно відмови.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2018 року задовольнити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2018 року в адміністративній справі № 182/7337/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити певні дії - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя: Н.І. Малиш

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак