Справа № 826/11167/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 червня 2018 року № 826/11167/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "РМ-Інвест"

до

Державної фіскальної служби України

Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про

визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «РМ-Інвест» (надалі по тексту – позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної фіскальної служби України (надалі по тексту – відповідач-1), Офісу великих платників податків ДФС (надалі по тексту – відповідач-2), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльністю Державної фіскальної служби України, що полягає у не забезпеченню своєчасного автоматичного збільшення суми, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «РМ-Інвест» () має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами подання Товариством уточнюючих розрахунків податкових зобов’язань з податку на додану вартість за січень і грудень 2014 року на суму 1 056 135 грн. і 1 145 116 грн. відповідно, за травень 2015 року на суму 11 466 403 грн.;

- зобов’язати Державну фіскальну службу України вчинити дії – збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «РМ-Інвест» () має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами подання Товариством уточнюючих розрахунків податкових зобов’язань з податку на додану вартість за січень і грудень 2014 року на суму 1 056 135 грн. і 1 145 116 грн. відповідно, за травень 2015 року на суму 11 466 403 грн.;

- визнати протиправним та скасувати прийняті Офісом великих платників податків ДФС за наслідками бездіяльності Державної фіскальної служби України податкові повідомлення-рішення №00094109 від 08 лютого 2017 року та № від 06 березня 2017 року.

Мотивуючи позовні вимоги представник позивача зазначив, що відповідачем-1 в порушення вимог пункту 2001.3 статті 2001 Податкового кодексу України та підпункту 4 пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України допущено протиправну бездіяльність – не забезпечено своєчасне автоматичне збільшення суми на загальну суму 13 667 654 грн., на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами подання уточнюючих розрахунків до декларацій з ПДВ за січень (1 056 135 грн.), грудень 2014 року (1 145 116 грн.), травень 2015 року (11 466 403 грн.).

Крім того, представник позивача стверджує, що обидва акта перевірки, на підставі яких прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення ґрунтуються на висновку щодо відсутності достатньої суми, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому, нестача такої суми виникла внаслідок оскаржуваної бездіяльності відповідача-1.

В ході судового розгляду даної справи представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача-2 у відзиві на позовну заяву зазначив, що за результатами камеральних перевірок контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення відповідно до норм чинного законодавства України та які є обов’язковими для виконання платником.

У відповідь на відзив відповідача-2 представник позивача подав пояснення, в яких повідомив, що не погоджується з доводами відповідача-2 стосовно того, що наявність податкового боргу у розмірі 1 723 952,78 грн. є обґрунтованою підставою для позбавлення Товариства з обмеженою відповідальністю «РМ-Інвест» усієї суми, заявленої до відшкодування суми ПДВ, а відповідно до пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України є лише підставою для зменшення бюджетного відшкодування на суму такого боргу. При цьому, позивач оскаржує в судовому порядку (адміністративна справа №826/13590/16) податкову вимогу відповідача-2 №17-17 від 15 серпня 2016 року, а відтак сума боргу не є узгодженою.

Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представники відповідачів в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку спрощеного провадження.

При цьому, суд враховує вимоги пункту 10 ч. 1 Перехідних положень КАС України (тут і надалі в редакції Закону України №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»), яким установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «РМ-Інвест» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві подано податкові декларації з податку на додану вартість разом із заявами про повернення на рахунок платника суми бюджетного відшкодування:

- від 20 лютого 2014 року за січень 2014 року, в якій заявлено до бюджетного відшкодування на банківський рахунок позивача 61 900 225 грн.;

- від 19 січня 2015 року за грудень 2014 року, в якій заявлено до бюджетного відшкодування на банківський рахунок ТОВ «РМ-Інвест» суму в розмірі 1 145 116 грн.;

- від 17 червня 2015 року за травень 2015 року, в якій зазначено до бюджетного відшкодування на банківський рахунок позивача 11 466 403 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що 28 листопада 2014 року позивачем поданий уточнюючий розрахунок до декларації за січень 2014 року, відповідно до якого збільшена сума бюджетного відшкодування на 23 755 895 грн.

Як повідомив позивач, згодом сума у розмірі 84 599 985 грн. (у тому числі на підставі судових рішень) була відшкодована на рахунок позивача, однак сума у розмірі 1 056 135 грн. залишилась не відшкодованою.

В подальшому, 08 вересня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «РМ-Інвест» подано уточнюючий розрахунок до декларації за травень 2015 року, яким змінено рядки « 20.2» « 20.2.1», а саме – зменшено суму бюджетного відшкодування на рахунок у банку на суму 11 466 403 грн., а також змінений рядок « 20.3» - збільшено суму від’ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (звітного) податкового періоду на суму 11 466 403 грн.

Крім того, 27 вересня 2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю «РМ-Інвест» поданий уточнюючий розрахунок до декларації за січень 2014 року, відповідно до якого змінені рядки « 20.2» « 20.2.1», а саме зменшено суму бюджетного відшкодування на рахунок позивача у банку в розмірі 1 056 135 грн.), змінений рядок « 20.3», а саме – збільшено суму від’ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (звітного) податкового періоду на суму 1 056 135 грн.).

Також, позивачем подано уточнюючий розрахунок до декларації за грудень 2014 року, у відповідності до якого змінені рядки « 20.2», « 20.2.1», зокрема зменшено суму бюджетного відшкодування на рахунок у банку на суму 1 145 116 грн.), а також змінено рядок « 20.3», зокрема, збільшено суму від’ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (звітного) податкового періоду на суму 1 145 116 грн.

Водночас, за результатом подання зазначених уточнюючих розрахунків у вересні 2016 року до декларацій за січень, грудень 2014 року та травень 2015 року, сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, не була відкоригована у бік збільшення.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що 16 грудня 2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю до Офісу великих платників ДФС подано податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2016 року за № та заяву про повернення на рахунок Товариства суми бюджетного відшкодування у розмірі 14 554 495 грн.

19 січня 2017 року Офісом великих платників податків ДФС проведенл камеральну перевірку даних ТОВ «РМ-Інвест» (), задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість щодо від’ємного значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту та щодо суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за листопад 2016 року, за результатами якої складено відповідний акт перевірки №91/28-10-41-09/24930146 від 19 січня 2017 року.

За результатами перевірки виявлено порушення:

- підприємством порушено вимоги пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, а саме завищено суму ПДВ, яка заявлена до бюджетного відшкодування за листопад 2016 року на суму 14 554 495 грн.;

- підприємством порушено Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21, у частині відображення значення у рядку 20 «сума від’ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Податкового кодексу України, та відповідно в рядку 20.2.1 «підлягає бюджетному відшкодуванню» та рядку 20.3 «зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду».

Також, у висновках перевірки зазначено, що станом на 19 січня 2017 року у ТОВ «РМ-Інвест» наявний податковий борг у загальній сумі 1 723 952,78 грн. по наступних платежах: земельний податок з юридичних осіб та податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

На підставі висновків перевірки Офісом великих платників податків ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення № від 28 лютого 2017 року, яким виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період листопад 2016 року та відсутність права на врахування такої суми від’ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 14 554 495,00 грн.

20 січня 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю «РМ-Інвест» подано податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2016 року за №, у відповідності до якої позивачем було заявлено до бюджетного відшкодування суму від’ємного значення у розмірі 58 813 грн., про що було подано відповідну заяву.

17 лютого 2017 року Офісом великих платників податків ДФС проведено камеральну перевірку даних ТОВ «РМ-Інвест» (), задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість щодо від’ємного значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту та щодо суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за грудень 2016 року, за результатами якої складено відповідний акт перевірки №300/28-10-41-09/24930146 від 17 лютого 2017 року.

В ході перевірки встановлено порушення: підприємством порушено вимоги пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, а саме завищено суму ПДВ, яка заявлена до бюджетного відшкодування за грудень 2016 року на суму 58 813 грн.

Також, у висновках перевірки зазначено, що станом на 17 лютого 2017 року у ТОВ «РМ-Інвест» наявний податковий борг у загальній сумі 1 733 531,54 грн. по наступних платежах: земельний податок з юридичних осіб та податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та транспортний податок з юридичних осіб.

Незгода позивача із бездіяльністю відповідача-1 та податковими повідомленнями-рішеннями, прийнятими відповідачем-2 зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість визначено статтею 200-1, якою було доповнено вказаний Кодекс згідно Закону України від 28 грудня 2014 року №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", що набрав законної сили з 01 січня 2015 року.

Електронне адміністрування податку на додану вартість врегульовується статтею 2001 Податкового кодексу України.

Пунктом 2001.1 статті 2001 Податкового кодексу України визначено, що система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку:

суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних;

суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України;

суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;

інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 2001.3 статті 2001 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 Податкового кодексу України Платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (?Накл), обчислену за такою формулою:

?Накл =?НаклОтр +?Митн +?ПопРах +?Овердрафт -?НаклВид -?Відшкод -?Перевищ, де:

?НаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

?Митн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України;

?ПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах «а» - «в» пункту 2001.2 цієї статті.

Механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - податок), особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних (далі - розрахунки коригування) у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків визначає Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569 (далі – Порядок №569).

Пунктом 9 Порядку №569 визначено, що платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі на суму податку (?Накл), обчислену за такою формулою:

?Накл = ?НаклОтр + ?Митн + ?ПопРах + ?Овердрафт - ?НаклВид - ?Відшкод - ?Перевищ,

де ?НаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податку податковими накладними та розрахунками коригування, зареєстрованими в Реєстрі, яка визначається на підставі даних таких податкових накладних, складених за операціями, дата виникнення податкових зобов'язань за якими припадає на податковий період починаючи з 1 липня 2015 р., а також розрахунків коригування, складених починаючи з 1 липня 2015 р. та зареєстрованих в Реєстрі, до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 р., що підлягали наданню покупцям - платникам податку;

?Митн - загальна сума податку, сплаченого платником податку безпосередньо або через уповноважену особу під час ввезення товарів на митну територію України, що визначається на підставі даних митних декларацій з урахуванням змін, внесених відповідно до аркушів коригування та додаткових декларацій, оформлених згідно із статтею 261 Митного кодексу України, виходячи із сум податку, сплачених починаючи з 1 липня 2015 р. під час ввезення товарів на митну територію України. Під час проведення розрахунку показника ?Митн застосовуються документи (митні декларації, аркуші коригування та додаткові декларації), складені починаючи з 1 липня 2015 р.;

?ПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунка платника його електронного рахунка, в тому числі з електронних рахунків, що були додатково відкриті відповідно до пункту 2001.2 статті 2001 Кодексу платникам податку - сільськогосподарським підприємствам, що до 1 січня 2017 р. застосовували спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 Кодексу.

Підпунктом 33 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України за вибором платника податку, який він відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації, непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року, задекларовані до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів, від'ємне значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 цього Кодексу, та залишок від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларовані платниками податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року:

а) або без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 2001.3 статті 2001 цього Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення.

Суми такого від'ємного значення та/або бюджетного відшкодування можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку;

б) або підлягають поверненню платнику у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу у редакції, що діяла станом на 31 грудня 2014 року.

Відповідно до пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, встановити, що станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 2001.3 статті 2001 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових ?НаклОтр, ?НаклВид та ?Митн, що були сформовані починаючи з 1 липня 2015 року.

При цьому, зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом, зокрема, до 31 липня 2015 року для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року).

Суми такого від'ємного значення можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку.

Для забезпечення реалізації норм Закону №643-VIII, ДФС України розробила План заходів з удосконалення СЕА, розділом III якого передбачено обнуління показників та перерахунок суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), для зареєстрованих платників податку наступним чином:

З 00 годин 00 хвилин 3 серпня 2015 року (на початок третього робочого дня після дня набрання чинності Законом №643-VIII) ДФС буде проведено обнуління суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН (?Накл), сформовану відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 та пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, та значення усіх її складових, визначених Податкового кодексу України, крім показників ?НаклОтр, ?Митн та ?НаклВид, що були сформовані, починаючи з 1 липня 2015 року.

Протягом 3 серпня 2015 року (третього робочого дня після дня набрання чинності Законом №643-VIII) сума ?Накл зареєстрованим платникам податку збільшиться на:

суму середньомісячного розміру сум ПДВ, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених або розстрочених за останні 12 звітних місяців/4 квартали (?овердрафт);

суму помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з ПДВ станом на 01 липня 2015 (?Перепл);

суму від'ємного значення податку, непогашеного станом на 01 липня 2015 року та задекларованого платником у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року;

суму залишків коштів на електронних рахунках платників у системі електронного адміністрування ПДВ станом на початок робочого дня 3 серпня 2015 року за вирахуванням сум, заявлених платником у складі податкової звітності з податку за звітний (податковий) період за червень 2015 року до перерахування з електронного рахунку до бюджету в рахунок сплати податкових зобов'язань з податку та/або на поточний рахунок платника відповідно до пункту 200-1.6 статті 200-1 цього Кодексу, також така сума зменшується на суму податкових зобов'язань, задекларованих платником за звітний (податковий) період за червень 2015 року/II квартал 2015 року.

На кінець третього робочого дня після дня набрання чинності Законом №643-VIII сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН (?Накл), буде обрахована на підставі оновлених значень усіх її складових та інших показників, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України.

При цьому, планом заходів окремо зазначено, що у зв'язку із переведенням роботи системи електронного адміністрування ПДВ в штатний режим, починаючи з 04 серпня 2015 року реєстрація в ЄРПН податкових накладних та розрахунків коригування, складених до 1 липня 2015 року, здійснюватиметься без обмеження сумою ?Накл.

Аналіз наведених норм свідчить, що право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (?Накл) у позивача виникло у зв’язку з тим, що ним до відшкодування заявлені суми податку на додану вартість за січень 2014 року у сумі 1 056 135 грн., грудень 2014 року в розмірі 1 145 116 грн. та в подальшому шляхом уточнення заявлені в рахунок зменшення податкових зобов’язань з ПДВ наступних звітних (податкових) періодів, задекларовані до 01 лютого 2015 року, та вказані суми не були погашені.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, Державна фіскальна служба України не вчинила законодавчо передбачених дій щодо забезпечення своєчасного автоматичного збільшення суми ?Накл за результатами коригувань в уточнених податкових розрахунках за січень та грудень 2014 року на 1 056 135 грн. та 1 145 116 грн.

При цьому, суд звертає увагу, що чинне законодавство не містить жодних застережень та/або обмежень щодо зарахування реєстраційної суми від’ємного значення попередніх звітних періодів, тобто до 01 липня 2015 року, як і не містить заборон щодо коригування вказаних сум шляхом подання уточнюючих розрахунків внаслідок самостійно виявлених помилок.

Крім того, представник Державної фіскальної служби України ні позивачу, ні в ході розгляду справи не повідомив поважності причин невчинення дій щодо забезпечення своєчасного автоматичного збільшення суми ?Накл за результатами коригувань в уточнених податкових розрахунках за січень та грудень 2014 року на 1 056 135 грн. та 1 145 116 грн.

Додатково суд вважає за необхідне зазначити те, що форми і порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість у період виникнення спірних правовідносин були встановлені наступними нормативно-правовими актами: Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 23 вересня 2014 року №966 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23 січня 2015 року №13), який був чинний до 31 січня 2016 року; з 01 лютого 2016 року набрав чинності наказ Міністерства фінансів України від січня 2016 року №21 «Про затвердження форм і Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість».

Згідно Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 23 вересня 2014 року №966 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23 січня 2015 року №13), у податковій декларації з податку на додану вартість у рядку 24 зазначається сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, яке виникло починаючи з лютого 2015 р., а в рядку 31 сума непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, яке виникло у податкових періодах до 01 лютого 2015 р.

Згідно наказу Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21, сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду зазначається у рядку 21 податкової декларації з податку на додану вартість.

Згідно п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Норми ст. 200-1 та пункту 34 Підрозділу 2 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України не містять положень, які унеможливлюють внесення змін до податкової звітності з податку на додану вартість за червень 2015 року в межах строку давності визначеному ст. 102 Податкового кодексу України (не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації), і зокрема, уточнення показників суми від'ємного значення ПДВ за червень 2015 року. І загальний порядок виправлення платниками податків помилок, допущених у податковій звітності, встановлений у ст. 50 Податкового кодексу України, не містить виключень для даного випадку.

Судом встановлено, що відповідач після початку роботи системи електронного адміністрування ПДВ у штатному режимі на постійній основі, отримавши у вересні 2016 року подані позивачем уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, не забезпечив відображення цього показника у системі електронного адміністрування ПДВ.

Водночас, прийняття вказаних уточнюючих розрахунків підтверджується квитанціями №2, копії яких наявні в матеріалах справи.

При цьому, за змістом підпункту 4 пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, визначальним фактором для автоматичного збільшення реєстраційної суми у системі електронного адміністрування податку на додану вартість на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, є зазначення такої суми саме в податковій звітності з ПДВ платника податку.

В свою чергу, згідно п. 1 Наказу Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», до податкової звітності належать, зокрема, і податкова декларація з податку на додану вартість, і уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок.

Аналогічні положення містилися і у чинному на момент подання позивачем основних податкових декларацій з податку на додану вартість за період січень, грудень 2014 року та травень 2015 року Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість (п. 8 розділу 1), затвердженого наказом Міністерства фінансів України 23 вересня 2014 року №966 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23 січня 2015 року N 13).

Отже, уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний період січень, грудень 2014 року та травень 2015 року, подані ТОВ «РМ-Інвест» у вересні 2016 року до контролюючого органу є однією з форм податкової звітності з ПДВ, а отже сформовані у ньому позивачем показники повинні бути враховані відповідачем при автоматичному збільшенні суми, на яку ТОВ «РМ-Інвест» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, на величину від'ємного значення вказані періоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб’єкт владних повноважень не довів суду правомірності допущеної ним оскаржуваної бездіяльності.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність Державної фіскальної служби України, яка полягає у незабезпеченні автоматичного збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми, на яку ТОВ «РМ-Інвест» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами подання товариством уточнюючих розрахунків податкових зобов’язань з податку на додану вартість за січень і грудень 2014 року на суму 1 056 135 грн. та 1 145 116 грн. відповідно, та за травень 2015 року на суму 11 466 403 грн.

Згідно статті 1 Протоколу 1 кожна юридична особа має право на мирне володіння. своїм майном. Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке втручання в гарантовані права не буде правильним.

Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленому у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади/рішення Європейського суду у справі Wiggins v.Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Спорронг і Лоннрот проти Швеції» (23 вересня 1982 p.), суд повинен визначити, чи було дотримано справедливий баланс між вимогами інтересів суспільства і вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід'ємним принципом Конвенції в цілому і також відображено у структурі ст. 1 Першого протоколу (Лист Верховного Суду України від 01 липня 2013 року «Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ»).

Відповідно до статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

В даному випадку суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов’язання відповідача збільшити суми податку на додану вартість, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «РМ-Інвест» () має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами подання Товариством уточнюючих розрахунків податкових зобов’язань з податку на додану вартість за січень і грудень 2014 року на суму 1 056 135 грн. і 1 145 116 грн. відповідно, за травень 2015 року на суму 11 466 403 грн.

В частині позовних вимог щодо оскарження податкових повідомлень-рішень, суд виходить з наступного.

Висновки податкового органу, викладені в актах перевірки №91/28-10-41-09/24930146 від 19 січня 2017 року та №300/28-10-41-09/24930146 від 17 лютого 2017 року, ґрунтуються на тому, що ТОВ «РМ-Інвест» порушено вимоги пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, а саме завищено суму, яка заявлена до бюджетного відшкодування.

Податковий орган стверджує, що підприємством по декларації за листопад 2016 року заявлено до бюджетного відшкодування суму від’ємного значення, яке виникло у періоді жовтень, листопад 2016 року. При цьому, за результатами проведення камеральної перевірки встановлено, що по декларації за листопад 2016 року підприємством заявлено до бюджетного відшкодування суму ПДВ у розмірі 14 554 495 грн., а сума обчислена контролюючим органом відповідно до вимог 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання податкової декларації складає 64 465 грн.

Також в акті перевірки №300/28-10-41-09/24930146 від 17 лютого 2017 року зазначено, що позивачем по декларації за грудень 2016 року заявлено до бюджетного відшкодування суму від’ємного значення, яке виникло у періоді грудень 2016 року. За результатами проведення камеральної перевірки встановлено, що по декларації за грудень 2016 року підприємством заявлено до бюджетного відшкодування суму ПДВ у розмірі 58 813 грн., однак сума, обчислена контролюючим органом відповідно до вимог 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання податкової декларації складає 0 грн.

Вказані висновки контролюючого органу є необґрунтованими, оскільки як встановлено судом вище, Державною фіскальною службою України протиправно не враховані сформовані позивачем показники у податковій звітності за період січень та грудень 2014 року та травень 2015 року, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, на величину від’ємного значення, яке полягло за собою для позивача негативні наслідки у вигляді зменшення заявлених до відшкодування сум ПДВ за листопад і грудень 2016 року на 14 554 495 грн. та 58 813 грн. відповідно.

За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та наявність підстав для задоволення позовних вимог і у вказаній частині.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням норм чинного законодавства та наявних матеріалів справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77,139, 143, 243-246, 255 КАС України, суд, –

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «РМ-Інвест» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльністю Державної фіскальної служби України, що полягає у не забезпеченню своєчасного автоматичного збільшення суми, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «РМ-Інвест» () має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами подання Товариством уточнюючих розрахунків податкових зобов’язань з податку на додану вартість за січень і грудень 2014 року на суму 1 056 135 грн. і 1 145 116 грн. відповідно, за травень 2015 року на суму 11 466 403 грн.

3. Зобов’язати Державну фіскальну службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «РМ-Інвест» () має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами подання Товариством уточнюючих розрахунків податкових зобов’язань з податку на додану вартість за січень і грудень 2014 року на суму 1 056 135 грн. і 1 145 116 грн. відповідно, за травень 2015 року на суму 11 466 403 грн.;

4. Визнати протиправними та скасувати прийняті Офісом великих платників податків ДФС за наслідками бездіяльності Державної фіскальної служби України податкові повідомлення-рішення №00094109 від 08 лютого 2017 року та № від 06 березня 2017 року.

5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РМ-Інвест» () понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України ().

6. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РМ-Інвест» () понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 219 199,62 грн. (двісті дев’ятнадцять тисяч сто дев’яносто дев’ять гривень 62 копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби ().

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.Б. Федорчук