Справа № 809/835/18
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2018 р. справа № 809/835/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Лучко О.О., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

15.05.2018 ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Калуського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправною відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та зобов'язання призначити пенсію за віком з 08.02.2018 - з наступного дня після досягнення пенсійного віку, враховуючи період роботи за Списком№2 з 13.10.1995 по 30.11.2006, що становить 11 років 1 місяць 20 днів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з 13.10.1995 по 30.11.2006 (11 років 1 місяць 20 днів) працювала на посаді апаратника підготовки сировини та відпускання напівфабрикатів і продукції в різних підприємствах міста Калуша. Вважає, що право на призначення пенсії набула при досягненні 51 року 6 місяців, так як народилася 07.08.1966 (тобто в період з 01.04.1966 по 30.09.1966), має повний необхідний пільговий стаж роботи - понад 10 років, а загальний становить 31 рік 7 місяців та 8 днів, що є значно більшим, ніж 21 рік 6 місяців, який необхідний для звернення за призначенням пенсії в період з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року. 27.12.2017 ОСОБА_1 звернулася з заявою про підтвердження стажу роботи та пакетом документів до Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України. Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області листом №2906/03 від 16.02.2018 повідомило позивача про те, що Комісією з питань підтвердження стажу роботи при Головному управлінні ПФУ в Івано-Франківській області прийнято рішення про відмову у підтвердженні стажу роботи за Списком №2 у ТзОВ ВКФ «Метл» в зв'язку з тим, що документи про роботу на даному підприємстві видані не архівною установою, а профспілковою організацією. 02.03.2018 позивач звернулася із заявою та документами до Калуського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про призначення їй пенсії на пільгових умовах за Списком №2, у зв'язку з роботою на посаді апаратника підготовки сировини та відпускання напівфабрикатів і продукції з 13.10.1995 по 30.11.2006 на різних підприємствах міста Калуша, в тому числі і ТзОВ ВКФ «Метл». Однак, у призначенні пенсії ОСОБА_1 було відмовлено листом управління №128/К-15 від 16.03.2018. У відповідь на звернення позивача №27 вд 04.04.2018 Об'єднаною організацією профспілки «Карпатнафтохім» та сервісних служб надано відповідь щодо законності зберігання в них архіву ТзОВ ВКФ «Метл». 11.04.2018 позивач повторно звернулася до Калуського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою та підтверджуючими документами щодо призначення їй пенсії за Списком №2. Однак, 24.04.2018 відповідачем повторно відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 з тих підстав, що документи про роботу у ТзОВ ВКФ «Метл» видані не архівною установою, а Об'єднаною організацією профспілки "Карпатнафтохім" та сервісних служб, яка не має повноважень на зберігання документів ТзОВ ВКФ «Метл». Крім того, зазначено, що згідно поданих ОСОБА_1 документів право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 позивач набуде у віці 56 років. Вважає дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах протиправними, а тому звернулася з даним позовом до суду.

17.05.2018 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 29.05.2018. Проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві (а.с.68-71), просив суд в задоволенні позову відмовити. Пояснив, що подані позивачем заяви від 02.03.2018 та від 11.04.2018 про призначення пенсії за формою і змістом не відповідають вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1, до них не додані документи, що підтверджують право на призначення пенсії. Крім того, зазначив, що відповідач не відмовляв позивачу у призначенні пенсії (таке рішення управлінням не приймалось), а в межах своїх повноважень роз'яснив, що в разі надання уточнюючої довідки, яка підтверджує пільговий характер роботи у ТзОВ ВКФ «Метл» за період з 02.04.2000 по 31.05.2001 буде розглянуто питання призначення їй пенсії. Зазначений період роботи не врахований до спеціального стажу роботи позивача, оскільки нею не надано уточнюючу довідку про пільговий характер роботи за вказаний період. Крім того, відповідач просить врахувати той факт, що рішенням комісії з підтвердження стажу роботи на пільгових умовах ОСОБА_1 було відмовлено у підтвердженні даного стажу, яке нею не було оскаржено. Вважає, що відсутні будь-які порушення чинного законодавства зі сторони відповідача, а тому просив у задоволенні позову відмовити.

Позивач скористалась своїм правом і подала відповідь на відзив від 30.05.2018, в якому зазначила, вона зверталась із заявами про призначення пенсії, а відповідач, приймаючи їх в порушення вимог п.3.3 Порядку №22-1 не роз'яснив порядок призначення пенсії, не надав допомогу в оформленні заяви та бланку такої заяви для призначення пенсії тощо. Крім того, звернула увагу, що пільговий стаж роботи із шкідливими умовами праці підтверджується документами, доданими до заяв про призначення пенсії, до позовної заяви. Стосовно рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи при Головному управлінні ПФУ в Івано-Франківській області про відмову у підтвердженні стажу роботи за Списком №2 у ТзОВ ВКФ «Метл», то оскарження такого рішення позивач не вважає належним способом захисту порушеного права, а тому звернулась з позовом до суду саме з вимогами про визнання протиправною відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та зобов'язання призначити пенсію за віком з 08.02.2018 - з наступного дня після досягнення пенсійного віку, враховуючи період роботи за Списком №2 з 13.10.1995 по 30.11.2006, що становить 11 років 1 місяць 20 днів.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог ст.263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11, 137), з 13.10.1995 по 30.11.2006 (11 років 1 місяць 20 днів) працювала на посаді апаратника підготовки сировини та відпускання напівфабрикатів і продукції в різних підприємствах міста Калуша, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача БТ-ІІ №0972659 (а.с.12-15, 158-165).

З 13.10.1995 по 01.04.2000 (4 роки 5 місяців 20 днів) ОСОБА_1 працювала апаратником підготовки сировини та відпускання напівфабрикатів і продукції заводу «Діанат» концерну «Хлорвініл» (ВАТ «Оріана»), що підтверджується трудовою книжкою (а.с.12-15, 158-165), наказами про проведення атестації робочих місць від 05.11.1993, №73 від 16.02.1999 (а.с.17-18) та уточнюючою довідкою з ВАТ «Оріана» №57 від 20.02.2017 (а.с.16), в якій підтверджено періоди її роботи із шкідливими умовами праці в період з 13.10.1995 по 04.11.1998 та з 16.02.1999 по 01.04.2000 .

З 02.04.2000 по 31.05.2001 (1 рік 2 місяці) ОСОБА_1 працювала апаратником підготовки сировини та відпускання напівфабрикатів і продукції ЦМК заводу «Діанат» ТзОВ ВКФ «Метл», що підтверджується трудовою книжкою, наказом про проведення атестації робочих місць №2 Д/К від 05.04.2000 (а.с.35, 96), наказом №1Д/К від 05.04.2000 про прийняття роботу (а.с.36-38, 79-81), наказом №50Д/к від 31.05.2001 про звільнення з роботи (а.с.36-41, 82-84), особовим рахунком період роботи, розрахунковими листками про заробітну плату із зазначенням доплати за шкідливі умови праці за весь період роботи у ТзОВ ВКФ «Метл» (а.с.43-52, 75-95, 146-156).

З 01.06.2001 по 10.05.2005 (3 роки 11 місяців) - ОСОБА_1 працювала апаратником підготовки сировини та відпускання напівфабрикатів і продукції в ЗАТ «Лукор», що підтверджується уточнюючою довідкою ПАТ «Лукор» №66 від 25.10.2017 (а.с.21) та наказами про проведення атестації робочих місць на даному підприємстві №6 від 07.02.2001, № 578 від 22.12.2003 (а.с.22-23) та висновком № 103 від 29.03.2004 експертизи якості проведеної у грудні 2003 року атестації за умовами праці робочих місць виробництва хлору і каустичної соди ЗАТ «Лукор» (а.с.24-26).

З 11.05.2005 по 30.11.2006 (1 рік 6 місяців 20 днів) ОСОБА_1 працювала апаратником підготовки сировини та відпускання напівфабрикатів і продукції ТзОВ «Карпатнафтохім», що підтверджується уточнюючою довідкою ТзОВ «Карпатнафтохім» №56 від 25.10.2017 (а.с.27), наказом №550-кн від 30.12.2005 про зарахування з 27.04.2003 року результатів проведеної у 2003 році атестації робочих місць за умовами праці, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах (а.с.28-29).

27.12.2017 ОСОБА_1 звернулася до Калуського оУПФУ з заявою про підтвердження стажу роботи та пакетом документів (а.с.75, 130).

Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області листом №2906/03 від 16.02.2018 повідомило позивача про те, що Комісією з питань підтвердження стажу роботи при Головному управлінні ПФУ в Івано-Франківській області прийнято рішення про відмову у підтвердженні стажу її роботи за Списком №2 у ТзОВ ВКФ «Метл». Відмова мотивована тим, що відсутні підтверджуючі документи, якими Об'єднаній організації профспілки «Карпатнафтохім» та сервісних служб надано повноваження щодо зберігання та видачі документів про періоди роботи осіб в ТзОВ ВКФ «Метл», яке ліквідовано.

02.03.2018 ОСОБА_1 звернулася до Калуського оУПФУ із заявою про призначення пенсії з додатками з урахуванням стажу роботи за Списком №2 на посаді апаратника підготовки сировини та відпускання напівфабрикатів і продукції в періоди роботи з 13.10.1995 по 30.11.2006 на різних підприємствах міста Калуша, в тому числі і ТзОВ ВКФ «Метл» (а.с.55).

Відповідач листом №128/К-15 від 16.03.2018 повідомив позивача, що відсутні підстави для призначення пенсії та що згідно поданих нею уточнюючих довідок право на пенсію на пільгових умовах за віком по Списку №2 вона набуде у віці 56 років (а.с.58).

11.04.2018 позивач повторно звернулася до Калуського оУПФУ із заявою та підтверджуючими документами про призначення їй пенсію за Списком №2 (а.с.56).

Однак, листом №210/К-15 від 24.04.2018 відповідач повторно відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах, мотивуючи тим, що пільговий стаж роботи на ТзОВ ВКФ «Метл» архівними довідками нею не підтверджений і комісією відмовлено у підтвердженні вказаного стажу роботи, а тому право на пенсію на пільгових умовах за віком по Списку №2 вона набуде у віці 56 років (а.с.58).

Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні їй пенсії на пільгових умовах за Списком №2, позивач звернулася з даним позовом до суду.

При вирішенні вказаного спору суд виходив з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» N 1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон №1058) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно із п.2 ч.2 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах (абзац перший цього пункту).

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу, зокрема, з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок.

Відповідно до пункту "б" ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка регулює питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п.20 вказаного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним Фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Відповідно до п.3 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою Пенсійного Фонду України №18-1 від 10.11.2006 (який визначає механізм підтвердження періодів роботи у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника), підтвердження таких періодів роботи здійснюються комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Такі комісії при головних управліннях ПФУ в областях розглядають заяви про підтвердження стажу роботи та приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову у його підтвердженні (п.15 Порядку).

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (надалі - Порядок №338), встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (п.3 Порядку №338).

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок № 442), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до пункту 4 Порядку №442 та пп. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Зазначений Порядок №442 набув чинності з 21.08.1992р., що означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Відповідно до положень Порядку № 442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.114 Закону «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13 та від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14, Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі №486/1138/16-а.

З листів відповідачів від 16.03.2018 № 128/К-15 та від 24.04.2018 року № 210/К-15 вбачається, що пільговий стаж позивача за період з 05.11.1998 по 15.02.1999 не підтверджений уточнюючою довідкою, а за період з 02.04.2000 по 31.05.2001 пільговий стаж позивача не враховано, оскільки комісією при ГУ ПФУ в Івано-Франківській області відмовлено у підтвердженні стажу роботи на пільгових умовах, так як підтверджуючі документи подані не архівною установою, а Об'єднаною організацією профспілки «Карпатнафтохім» та сервісних служб, яка не має повноважень щодо зберігання та видачі документів ліквідованого ТзОВ ВКФ «Метл».

Суд вважає такі доводи відповідача необгрунтованими, оскільки стаж роботи позивача з 05.11.1998 по 15.02.1999 хоч і не підтверджений уточнюючою довідкою ВАТ «Оріана» №57 від 20.02.2017 (а.с.16), однак ОСОБА_1 працювала весь період роботи на даному підприємстві з 13.10.1995 по 01.04.2000 апаратником підготовки сировини та відпускання напівфабрикатів і продукції заводу «Діанат» концерну «Хлорвініл» (в подальшому ВАТ «Оріана»), що підтверджується записами її трудової книжки (а.с.12-15, 158-165), наказами про проведення атестації робочих місць №396 від 05.11.1993, №73 від 16.02.1999 (а.с.17-18).

Спірні 3 місяці 10 днів стажу, який не врахований до пільгового стажу, позивач проводжувала працювати апаратником, її умови праці не були змінені, і саме порушення керівництвом підприємства строку проведення атестації робочих місць (не рідше одного разу на 5 років) зумовило те, що вказаний період не був врахований відповідачем.

Стосовно не врахування до пільгового стажу період роботи позивача з 02.04.2000 по 31.05.2001 (1 рік 2 місяці) апаратником підготовки сировини та відпускання напівфабрикатів і продукції ЦМК заводу «Діанат» ТзОВ ВКФ «Метл», що підтверджується трудовою книжкою, наказом про проведення атестації робочих місць №2 Д/К від 05.04.2000 (а.с.35, 96), наказом №1Д/К від 05.04.2000 про прийняття роботу (а.с.36-38, 79-81), наказом №50Д/к від 31.05.2001 про звільнення з роботи (а.с.36-41, 82-84), особовим рахунком період роботи, розрахунковими листками про заробітну плату із зазначенням доплати за шкідливі умови праці за весь період роботи у ТзОВ ВКФ «Метл» (а.с.43-52, 75-95, 146-156), суд зазначає наступне.

Комісією при ГУ ПФУ в Івано-Франківській області було відмовлено позивачу у підтвердженні стажу роботи на пільгових умовах з 02.04.2000 по 31.05.2001 на ЦМК заводу «Діанат» ТзОВ ВКФ «Метл», оскільки підтверджуючі документи були подані не архівною установою, а Об'єднаною організацією профспілки «Карпатнафтохім» та сервісних служб, яка не мала повноважень щодо зберігання та видачі документів ліквідованого ТзОВ ВКФ «Метл». В той же час, даній комісії відповідно до п.7 Порядку №18-1 надано право заслухати на своєму засіданні особу-заявника, отримувати від заінтересованих органів інформацію, необхідну для підтвердження стажу роботи, запрошувати на засідання як консультантів та експертів фахівців центральних та місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ, організацій тощо. Відтак, комісія могла ознайомитися з оригіналами документів (наказом про проведення атестації робочих місць №2 Д/К від 05.04.2000 (а.с.35, 96), наказом №1Д/К від 05.04.2000 про прийняття роботу (а.с.36-38, 79-81), наказом №50Д/к від 31.05.2001 про звільнення з роботи (а.с.36-41, 82-84), особовим рахунком період роботи, розрахунковими листками про заробітну плату із зазначенням доплати за шкідливі умови праці за весь період роботи позивача у ТзОВ ВКФ «Метл»), які зберігалися в Об'єднаній організації профспілки «Карпатнафтохім» та сервісних служб.

Відтак, формальна відмова комісії у підтвердженні пільгового стажу роботи стала підставою для відмови відповідача у призначенні пенсії позивачу.

Аналізуючи долучені позивачем документи, суд дійшов висновку, що ними підтверджується стаж роботи позивача на пільгових умовах за період з 05.11.1998 по 15.02.1999 за період з 02.04.2000 по 31.05.2001.

Стосовно періоду роботи позивача з 13.10.1995 по 04.11.1998, з 16.02.1999 по 01.04.2000, з 01.06.2001 по 10.05.2005 та з 11.05.2005 по 30.11.2006, то вказані періоди роботи враховані відповідачем до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, ним не заперечуються, а тому доказування не потребують. Вказане підтверджується відповідями відповідача на заяви позивача про призначення пенсії, відзивом на позов та розрахунком стажу (а.с.74).

Стосовно доводів відповідача про те, що позивачем не подано заяву про призначення пенсії встановленого взірця і тому рішення про відмову у призначенні їй пенсії Калуським оУПФУ не приймалось, а тільки надавалися роз'яснення щодо порядку призначення пенсії, суд вважає їх безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затверджено постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок №22-1), в пункті 4.1 якого визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Вказаним додатком встановлено форму заяви, з якою має звертатися особа, яка просить про призначення (перерахунок) їй пенсії.

Заява про призначення пенсії непрацюючим особам подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об'єднаного управління за місцем проживання (реєстрації) (п.1.1 Порядку №22-1).

Відповідно до п.3.3 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, надає: роз'яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу І цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Відповідно до п.4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам'ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Згідно із п. 4.3 Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший.

Відтак, отримавши заяви позивача про призначення пенсії, які ним подавалися особисто, відповідач повинен був звернути увагу позивача про необхідність подання заяви про призначення пенсії на бланку встановленого взірця, а не приймати вказані заяви і розгляди їх як звернення громадян, хоча з їх назви та змісту чітко випливало, що це є заяви при призначення пенсії.

Крім того, з долучених відповідачем до відзиву документів вбачається, що пенсійним органом приймалось певне рішення по пенсійній справі №8128456 стосовно ОСОБА_1, оскільки вказане підтверджується розрахунком стажу позивача (а.с.74). Поряд з цим, у вказаному розрахунку зазначено, що позивач має 10 років 10 місяців 1 день пільгового стажу при загальному стажу роботи 31 рік 7 місяців 8 днів, що за таких умов дає їй право на призначення пенсії на пільгових умовах. При цьому стаж роботи з 05.11.1998 по 15.02.1999 також врахований у загальний пільговий стаж, за винятком роботи з 02.04.2000 по 31.05.2001 на ТзОВ ВКФ «Метл», оскільки це питання розглядалось на комісії.

За таких умов, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах з 08.02.2018 року, а тому для захисту порушених прав позивача слід задовольнити її позовні вимоги про визнання протиправною відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та зобов'язання призначити пенсію за віком з 08.02.2018 - з наступного дня після досягнення пенсійного віку, враховуючи період роботи за Списком №2 з 13.10.1995 по 30.11.2006, що становить 11 років 1 місяць 20 днів.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відтак, для ефективного захисту прав позивача суд виходить за межі позовних вимог щодо зобов'язання виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з моменту її призначення.

Стосовно звернення до негайного виконання рішення суду в межах суми стягнення за один місяць, то відповідно до п.1 ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

А тому, рішення суду про присудження виплати пенсій позивачу у межах суми стягнення за один місяць слід звернути до негайного виконання.

Крім того, щодо зазначення позивачем у позовній заяві про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання рішення протягом десяти днів з дня набрання ним законної сили, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В переліку способів захисту порушеного права, наведених у ч.1 ст.5 КАС України, відсутній такий спосіб захисту порушеного права як зобов'язання відповідача подати звіт про виконання рішення, а тому вказане не може розглядатися судом як позовна вимога.

З урахуванням положень ч.1 ст.382 КАС України зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов'язком суду.

Проаналізувавши обставини справи, а також враховуючи, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов'язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України відповідно ч.2 ст.14 КАС України, суд не вбачає достатніх підстав для встановлення судового контролю у даній справі.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. А тому підлягає стягненню на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань сума сплаченого судового збору в розмірі 704,80 грн.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 263, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Калуського об»єднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та зобов'язати Калуське об»єднане управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 08.02.2018, враховуючи період роботи за Списком №2 з 13.10.1995 по 30.11.2006, що становить 11 років 1 місяць 20 днів, та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з моменту її призначення.

Стягнути з Калуського об»єднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду про присудження виплати пенсій ОСОБА_1 у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_1);

Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України (, вул.Біласа і Данилишина, 2, м.Калуш, Івано-Франківська область, 77300).

Суддя Лучко О.О.