Справа № 553/2868/17
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2018-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року м. ПолтаваСправа № 553/2868/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сич С.С.,

секретаря судового засідання Костіної А.В.,

представника третьої особи - Муравйова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

02 листопада 2017 року ОСОБА_1 /надалі - позивач; ОСОБА_1 / звернувся до Ленінського районного суду м. Полтави з адміністративним позовом до Міністерства оборони України /надалі - відповідач/ про визнання протиправним та недійсним пункту 437 Протоколу № 36 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 20 травня 2016 року щодо відмови в розгляді документів про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року "Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" та повернення їх на доопрацювання та зобов`язання Міністерства оборони України розглянути питання про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року, як інваліду з 14 жовтня 2014 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії), захворювання, що пов`язані із виконанням обов`язків військової службу при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, з врахуванням того, що відповідно до п. "б" ст. 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" ОСОБА_1 має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що при зверненні із заявою про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 були подані усі необхідні документи, передбачені пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, які підтверджують причинний зв`язок отриманих ним поранень із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії. Не зважаючи на це, Міністерство оборони України безпідставно не призначило та не виплатило позивачу таку одноразову грошову допомогу і повернуло подані документи на доопрацювання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 06 листопада 2017 року відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання /а.с. 23/.

Ухвалами Ленінського районного суду м. Полтави від 12 грудня 2017 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 13 год. 30 хв. 25 січня 2018 року /а.с. 38, 39/.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 25 січня 2018 року до розгляду справи застосовано спрощене позовне провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 14 год. 00 хв. 01 березня 2018 року /а.с. 33/.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 01 березня 2018 року клопотання представника відповідача - Міністерства оборони України про залучення до участі у справі третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ІНФОРМАЦІЯ_2 - задоволено. Залучено до участі у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляю самостійних вимог щодо предмета спору - ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 71-72/ /надалі - ІНФОРМАЦІЯ_3 /.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 19 квітня 2018 року справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії - передано на розгляд до Полтавського окружного адміністративного суду /а.с. 99/.

Дана справа № 553/2868/17 надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду 08 травня 2018 року, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року адміністративну справу прийнято до провадження, вирішено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11:00 год. 05 червня 2018 року /а.с. 104-106/.

04 червня 2018 року до суду надійшов відзив Міністерства оборони України /а.с. 112-121/, у якому представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на те, що ОСОБА_1 до військового комісаріату подано неповний пакет документів, а саме, не надано документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Крім того зазначив, що дія Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не може поширюватися на позивача, оскільки інвалідність останнього настала внаслідок поранення, контузії, захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, а не внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05 червня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача та клопотання представника третьої особи про залишення позовної заяви без розгляду.

Позивач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі /а.с. 109-111/.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча у матеріалах справи наявні докази, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки в судове засідання не повідомив.

Представник третьої особи у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність розгляду справи по суті за відсутності позивача та представника відповідача.

Суд, заслухавши пояснення представника третьої особи, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, ОСОБА_1 брав участь у бойових діях на території республіки Афганістан з 21.12.1981 по 03.12.1982.

У витязі із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (Протокол №1810 від 03.07.2014) зазначено, що осколкове поранення голови (контузія головного мозку 1982 р.) рядового у відставці ОСОБА_1 , 1962 року народження, наслідком якого стали шкіряні рубці в зазначених анатомічних ділянках, що підтверджене актом судово-медичного дослідження обласного бюро судово-медичної експертизи ДОЗ Полтавської ОДА № 850 від 23.06.2014, що у подальшому призвело до розвитку: "Хронічна дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. змішаного генезу на фоні перенесеної ЗЧМТ (контузії головного мозку 1982 р.), церебросклерозу, гіпертонічної хвороби зі стійким цефалгічним, вираженим вестибуло-атактичним, астено-невротичним синдромом, помірними когнітивними мнестичними розладами. ІХС. Кардіосклероз атеросклеротичний. СН ІІ Аст. ФК ІІІ. ГХ ІІ ст.", що підтверджене військово-медичними та військово-обліковими документами, - ПОРАНЕННЯ (КОНТУЗІЯ), ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ВИКОНАННЯМ ОБОВ`ЯЗКІВ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ ПРИ ПЕРЕБУВАННІ В КРАЇНАХ, ДЕ ВЕЛИСЯ БОЙОВІ ДІЇ /а.с. 80/.

Позивачу з 14.10.2014 вперше встановлено другу групу інвалідності у зв`язку з пораненням, контузією, пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, про що видано довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0186842 /а.с. 79/.

07 грудня 2015 року позивач звернувся до Полтавського ОВК із заявою, у якій просив виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку із отриманням 2 групи інвалідності, пораненням, контузією, пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії /а.с. 77/.

До вказаної заяви позивачем додано: копію з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (Протокол №1810 від 03.07.2014) /а.с. 80/, копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0186842 /а.с. 79/, копію акта судово-медичного дослідження (обстеження) № 850 /а.с. 81/, копію військового квитка /а.с. 82-83/, копію паспорта, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, рахунок в ощадбанку.

Відповідно до пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, ІНФОРМАЦІЯ_3 направив до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок від 10.12.2015 № 10/2636 щодо можливості виплатити одноразової грошової допомоги рядовому у відставці ОСОБА_1 , який отримав поранення, контузію, захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії та визнаний інвалідом 2 групи з 14.10.2014 року, до якого додаються документи. Зазначено, що командування вважає, що ОСОБА_1 має право на отримання зазначеної грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності /а.с. 78/.

До вказаного висновку Полтавського ОВК додано: копію заяви, копію довідки МСЕК серії АВ №0186842 від 20.10.2014 /а.с. 79/, копія витягу ЦВЛК № 1810 від 03.07.2014 /а.с. 80/, копію акта судово-медичного дослідження № 850 /а.с. 81/, копію військового квитка НОМЕР_1 /а.с. 82-83/, копію паспорту та ксерокопію картки платника податків.

Розглянувши подані документи комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби дійшла висновку про необхідність повернення на доопрацювання документів, поданих на розгляд особами з числа колишніх військовослужбовців, оскільки відсутні документи, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, що підтверджується витягом з протоколу засідання комісії від 20.05.2016 №36, копія якого наявна в матеріалах справи /а.с. 84/.

26.09.2017 позивач звернувся до Полтавського ОВК із заявою з проханням повідомити про прийняте рішення щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги в зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності /а.с. 86/.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27.09.2017 №10/1939 позивача ОСОБА_1 повідомлено, що відповідно до рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначення і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби (протокол № 36 від 20.05.2016) заява позивача та документи щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 повернуті Департаментом фінансів Міністерства оборони України на доопрацювання /а.с. 88/.

Не погодившись з рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, оформлене протоколом від 20 травня 2016 року №36 в частині повернення на доопрацювання документів відносно ОСОБА_1 , позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", відповідно до статті 41 якого виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

За змістом статті 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" /у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Закон №2011-ХІІ/ соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктом 4 частини 2 статті 16 Закону №2011-ХІІ передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Отже, право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби.

Аналогічний правовий висновок у спорі цієї ж категорії був висловлений Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 справа № 21-446а14 та від 21.04.2015 справа №21-135а15.

Згідно з пунктом "б" частини 1 статті 16-2 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи.

Відповідно до приписів пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 163 Закону №2011-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 25.12.2013 №975 затвердив Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок №975), який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги, зокрема, у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії (пункт 3 Порядку №975).

Згідно з пунктами 11, 12, 13 Порядку №975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що законодавцем встановлено два альтернативні варіанти рішень, які можуть прийматися розпорядником бюджетних коштів за результатами розгляду документів особи, яка претендує на отримання одноразової грошової допомоги по інвалідності - призначення допомоги або відмова у її призначенні. Цією нормою не надано Міноборони як розпоряднику бюджетних коштів приймати рішення про направлення документів на доопрацювання.

Разом з тим, Міністерством оборони України не було прийнято рішення, передбаченого Порядком № 975 щодо можливості призначення виплати одноразової грошової допомоги позивачу або про відмову у її призначенні, чим допущено порушення права позивача на належний розгляд поданої ним заяви та документів і прийняття відповідного рішення з приводу призначення та виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку від 25.12.2013 р. № 975.

Як вбачається з матеріалів справи, подані позивачем документи для призначення одноразової грошової допомоги повернуто Департаментом фінансів Міністерства оборони України на адресу Полтавського обласного військового комісаріату на доопрацювання з посиланням на неподання ОСОБА_1 документу, що свідчить про причини і обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).

Суд зазначає, що повернення на доопрацювання документів, як вид рішення за наслідками розгляду вищевказаних документів, не передбачений законом, а тому слід дійти висновку, що відповідач діяв не у спосіб, встановлений законом.

З приводу доводів відповідача про те, що позивачем не надано документу, що свідчить про причини та обставини поранення, суд зазначає наступне.

Матеріали справи містить витяг із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (Протокол №1810 від 03.07.2014), у якому зазначено, що осколкове поранення голови (контузія головного мозку 1982 р.) рядового у відставці ОСОБА_1 , 1962 року народження, наслідком якого стали шкіряні рубці в зазначених анатомічних ділянках, що підтверджене актом судово-медичного дослідження обласного бюро судово-медичної експертизи ДОЗ Полтавської ОДА № 850 від 23.06.2014, що у подальшому призвело до розвитку: "Хронічна дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. змішаного генезу на фоні перенесеної ЗЧМТ (контузії головного мозку 1982 р.), церебросклерозу, гіпертонічної хвороби зі стійким цефалгічним, вираженим вестибуло-атактичним, астено-невротичним синдромом, помірними когнітивними мнестичними розладами. ІХС. Кардіосклероз атеросклеротичний. СН ІІ Аст. ФК ІІІ. ГХ ІІ ст.", що підтверджене військово-медичними та військово-обліковими документами, - ПОРАНЕННЯ (КОНТУЗІЯ), ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ВИКОНАННЯМ ОБОВ`ЯЗКІВ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ ПРИ ПЕРЕБУВАННІ В КРАЇНАХ, ДЕ ВЕЛИСЯ БОЙОВІ ДІЇ /а.с. 80/.

Відповідно до пункту 21.7 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 р. № 402 (далі по тексту - Положення №402), постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року N 36 (0169-01), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за N 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва).

Також, відповідно до пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення 402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

в)"Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок правопорушення.

г)"Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.94 N 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (із змінами), далі - Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.

При медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 4 січня 1994 року N 2 (0177-94), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за N 177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи) (п.21.8 Положення №402).

Таким чином, при наданні висновку про причинний зв`язок поранення позивача, Центральною військово-лікарською комісією встановлювались обставини отримання поранення та зроблено висновок, що захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

На підставі вищезазначеного, суд дійшов висновку, що рішення Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (Протокол №1810 від 03.07.2014), яким встановлено, що отримані позивачем поранення (контузія), ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, засвідчили в діях позивача відсутність протиправного діяння на момент отримання поранення (контузії) і є належним документом, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії).

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позивач подав належні документи, які зазначені в пункті 11 Порядку № 975, що свідчать про причини та обставини його поранення, травми, контузії та захворювання.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідачем Міністерством оборони України як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності свого рішення, дій та бездіяльності у спірних відносинах, зокрема, дотримання встановленої Порядком № 975 процедури розгляду документів, поданих для призначення одноразової грошової допомоги по інвалідності, передбаченої Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

За таких обставин суд дійшов висновку, що рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, оформлене протоколом від 20 травня 2016 року №36 в частині повернення на доопрацювання документів відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , дата звільнення 04 грудня 1982 року, дата встановлення інвалідності - 14 жовтня 2014 року), номер у списку 437, - є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи, що позивач просить визнати протиправним та недійсним пункту 437 Протоколу № 36, суд, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, вважає за необхідне відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України з метою ефективного захисту прав та інтересів ОСОБА_1 вийти за межі позовних вимог, визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, оформлене протоколом від 20 травня 2016 року №36 в частині повернення на доопрацювання документів відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , дата звільнення 04 грудня 1982 року, дата встановлення інвалідності - 14 жовтня 2014 року), номер у списку 437, та зобов`язати Міністерство оборони України (ідентифікаційний код 00034022, проспект Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168) розглянути питання про призначення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, як інваліду ІІ групи з 14 жовтня 2014 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії), захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до пункту "б" частини 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 205, 241-245, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Міністерства оборони України (ідентифікаційний код 00034022, проспект Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ), про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, оформлене протоколом від 20 травня 2016 року №36 в частині повернення на доопрацювання документів відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , дата звільнення 04 грудня 1982 року, дата встановлення інвалідності - 14 жовтня 2014 року), номер у списку 437.

Зобов`язати Міністерство оборони України (ідентифікаційний код 00034022, проспект Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168) розглянути питання про призначення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, як інваліду ІІ групи з 14 жовтня 2014 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії), захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до пункту "б" частини 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повне рішення складено 11 червня 2018 року.

Суддя С.С. Сич