Справа № 826/19953/16
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 червня 2018 року № 826/19953/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Амельохіна В.В., суддів: Качура І.А., Келеберди В.І. розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
до1. Кабінету Міністрів України,
про2. Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича визнання протиправною бездіяльності,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) з адміністративним позовом до Кабінету Міністрів України (далі - КМУ, відповідач 1), Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича (далі - Міністр юстиції, відповідач 2) про:

- визнання протиправною бездіяльність відповідача - 2, яка полягає у невнесенні пропозиції прем'єр - міністру України поновити позивача на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015р. у справі №826/13135/14 та відповідача - 1, яка полягає у непоновленні позивача на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015р. у справі №826/13135/14;

- зобов'язання відповідача - 2 негайно внести пропозицію прем'єр - міністру України про поновлення позивача на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015р. у справі №826/13135/14;

- зобов'язання відповідача - 1 негайно внести в найближчий, після набрання законної сили рішенням по даній справі, порядок денний питання щодо поновлення позивача на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015р. у справі №826/13135/14;

- зобов'язання відповідача - 1 негайно прийняти розпорядження про поновлення позивача на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015р. у справі №826/13135/14 та включити його до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Ухвалами Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.12.2016 року суддею Арсірієм Р.О., відкрито провадження в адміністративній справі № 826/19953/16, закінчено підготовче провадження по справі та призначено дану справу до судового розгляду.

Відповідно до Розпорядження Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2017р. №6692 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» та згідно з п. 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010р. №30 (у редакції рішення Ради суддів України від 02.04.2015р. №25), адміністративну справу №826/19953/16 повторно розподілено на суддю Амельохіна В.В.

Ухвалою суду від 25.10.2017р. справу №826/19953/16 прийнято до провадження судді Амельохіна В.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2017 року прийнято відмову від адміністративного позову у справі №826/19953/16 в частині позовних вимог про зобов'язання відповідача - 2 негайно внести пропозицію прем'єр - міністру України про поновлення позивача на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015р. у справі №826/13135/14; зобов'язання відповідача - 1 негайно внести в найближчий, після набрання законної сили рішенням по даній справі, порядок денний питання щодо поновлення позивача на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015р. у справі №826/13135/14 та зобов'язання відповідача - 1 негайно прийняти розпорядження про поновлення позивача на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015р. у справі №826/13135/14 та включити його до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів та закрито провадження в цій частині.

У судовому засіданні позивач позовну вимогу про визнання протиправною бездіяльність відповідача - 2, яка полягає у невнесенні пропозиції прем'єр - міністру України поновити позивача на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015р. у справі №826/13135/14 та відповідача - 1, яка полягає у непоновленні позивача на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015р. у справі №826/13135/14 підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Позовна вимога обґрунтована тим, що відповідачі з дати набрання постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015р. у справі №826/13135/14 законної сили та по дату поновлення позивача на посаді, відповідно до вказаного рішення суду, ігнорували необхідність виконання рішення суду, приховуючи матеріали та заяви, свідомо брешучи в ЗМІ та публічних виступах, ігноруючи заяви позивача та скарги.

Дані обставини підтверджуються доказами, зокрема матеріалами виконавчого провадження, копіями скарг від 11 та 14 грудня 2015 року та відповіддю Міністерства юстиції на них, яка в свою чергу підтверджує умисну тяганину в питанні поновлення позивача на посаді. Також матеріалами, які підтверджують намагання виконавчої служби Міністра юстиції відмовити у виконанні судового рішення - копія заяви від 13.11.2015 року, постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження, скарга від 30.08.2016 року, тощо.

А тому, на думку позивача, лише визнання незаконною бездіяльності відповідачів дозволить йому повністю відновити його законні права та інтереси, які полягають в праві на справедливий суд та праві на ефективний механізм захисту своїх прав.

Відповідач 1 та 2, проти задоволення адміністративного позову заперечували, та просили відмовити в його задоволенні, обґрунтовуючи тим, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Водночас, Кабінет Міністрів України, зазначав, що враховуючи колізійність норм законодавства України, зокрема, щодо норм Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», а також враховуючи дії Уряду спрямовані на виконання рішення суду щодо поновлення позивача на посаді, відсутні підстави вважати наявність бездіяльності Уряду щодо не виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015 року.

У той же час, Міністр юстиції звертав увагу, що він не перебував у відносинах що були предметом спору у справі № 826/13135/14, не був стороною даної справи та не був стороною виконавчого провадження. При цьому, чинне законодавство так і законодавство на момент розгляду справи № 826/13135/14 не встановлювали норми щодо обов'язковості поновлення на посаді керівника центрального органу виконавчої влади шляхом внесення Міністром пропозиції Прем 'єр-міністрові України.

17.04.2018 року у судовому засіданні ухвалено про продовження розгляду справи у порядку спрощеного провадження.

Розглянувши подані документи та матеріали, враховуючи пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 174-р від 12 березня 2014 року ОСОБА_1 призначено Головою Державної пенітенціарної служби України.

06 серпня 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 683-р «Про звільнення ОСОБА_1 з посади Голови Державної пенітенціарної служби України».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року по справі № 826/13135/14:

- визнано протиправними та скасовано розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 р. №683-р "Про звільнення ОСОБА_1 з посади Голови Державної пенітенціарної служби України", накази Державної пенітенціарної служби України від 14.08.2014 р. №118 о/с та від 15.08.2014 р. №119 о/с;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України та стягнути з Державної пенітенціарної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.08.2014 р.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 318-р від 18 травня 2017 року ОСОБА_1 на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року поновлено на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України,

Враховуючи, те, що рішення суду про поновлення ОСОБА_1 було прийнято 26.03.2015 року та набрало законної сили в цей же день, а розпорядження про його поновлення прийнято лише 18.05.2017 року, чим було порушеного права позивача, останній звернувся до суду з позовом про визнання протиправної бездіяльності відповідачів.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» від 17.03.2011 року № 3166-VI (далі - Закон № 3166-VI) (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) систему центральних органів виконавчої влади складають міністерства України (далі - міністерства) та інші центральні органи виконавчої влади.

Державна пенітенціарна служба України (ДПтС України), відповідно до п. 1 Положення про Державну пенітенціарну службу України, затвердженого Указом Президента України від 2 липня 2014 р. № 225 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції і який реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації.

Відповідно до п. 10 вказаного Положення, ДПтС очолює Голова, який призначається на посаду та звільняється з посади Кабінетом Міністрів України за поданням Прем'єр-міністра України, внесеним на підставі пропозицій Міністра юстиції.

У той же час, відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону № 3166-VI керівник центрального органу виконавчої влади призначається на посаду та звільняється з посади Кабінетом Міністрів України за поданням Прем'єр-міністра України.

Керівник центрального органу виконавчої влади може мати не більше двох заступників, які призначаються на посади та звільняються з посад Кабінетом Міністрів України за поданням Прем'єр-міністра України.

Частиною другою ст. 19 Закону № 3166-VI передбачено, що Пропозиції Прем'єр-міністрові України стосовно кандидатур для призначення на посаду та звільнення з посади керівника центрального органу виконавчої влади та його заступників вносить міністр, який спрямовує та координує діяльність центрального органу виконавчої влади.

Керівник центрального органу виконавчої влади вносить на розгляд міністра пропозиції щодо призначення для призначення на посаду та звільнення з посади та звільнення з посад своїх заступників.

При цьому, Порядок розгляду питань, пов'язаних з підготовкою і внесенням подань щодо осіб, призначення на посаду та звільнення з посади яких здійснюється Верховною Радою України, Президентом України або Кабінетом Міністрів України чи погоджується з Кабінетом Міністрів України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 р. № 298 (далі - Постанова № 298).

Згідно зі статтею 117 Конституції України та частини першої статті 50 Закону України 27.02.2014 року № 794-VII «Про Кабінет Міністрів України» (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон № 794-VII), Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов'язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

Частиною третьою цієї статті, а також положеннями пункту 2 § 30 Регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.2007 року № 950, (із змінами і доповненнями) встановлено, що акти Кабінету Міністрів України з організаційно-розпорядчих та кадрових питань видаються у формі розпоряджень Кабінету Міністрів України.

Проекти розпоряджень Кабінету Міністрів з кадрових питань готуються в установленому Кабінетом Міністрів порядку (пункт 4 параграфа 32 цього ж Регламенту).

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку розгляду питань, пов'язаних з підготовкою і внесенням подань щодо осіб, призначення на посаду та звільнення з посади яких здійснюється Верховною Радою України, Президентом України або Кабінетом Міністрів України чи погоджується з Кабінетом Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 року № 298, (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) (із змінами і доповненнями) (далі також - Порядок), керівник центрального органу виконавчої влади, який не входить до складу Кабінету Міністрів України, його перший заступник та заступник призначаються на посаду та звільняються з посади Кабінетом Міністрів України за поданням Прем'єр-міністра України.

Подання щодо призначення на посаду та звільнення з посади або погодження призначення на посаду (звільнення з посади) вноситься Прем'єр-міністром України Кабінетові Міністрів України - стосовно керівника центрального органу виконавчої влади, що не входить до складу Кабінету Міністрів України, його першого заступника та заступника, керівника центрального органу виконавчої влади із спеціальним статусом, утвореного Кабінетом Міністрів України, його першого заступника та заступника, першого заступника та заступника міністра, заступника міністра - керівника апарату міністерства, першого заступника та заступників Голови Антимонопольного комітету, Голови Фонду державного майна і Голови Держкомтелерадіо (підпункт 2 пункту 7 Порядку).

Пропозиції Прем'єр-міністрові України щодо кандидатур для призначення на посаду та звільнення з посади керівника центрального органу виконавчої влади, його першого заступника та заступника вносить міністр, який спрямовує та координує діяльність такого органу (абзац третій підпункту 2 пункту 7 Порядку).

З вищевикладеного слід дійти висновку, що Прем'єр-міністром України розглядається пропозиція щодо кандидатур для призначення на посаду та звільнення з посади керівника центрального органу виконавчої влади міністра, який спрямовує та координує діяльність такого органу і за результатами розгляду має бути прийнято рішення про внесення подання на розгляд Кабінету Міністрів України про призначення або звільнення або відхилено пропозицію міністра.

Тобто, в даному випадку, призначення на посаду та звільнення з посади керівника центрального органу виконавчої влади міністра здійснюється на підставі пропозиції Міністра юстиції України (далі - Міністр).

Як було зазначено вище, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року по справі № 826/13135/14 визнано протиправними та скасовано розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 р. №683-р "Про звільнення ОСОБА_1 та поновлено ОСОБА_1 на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України.

27.03.2015 року позивач звернувся до Міністра юстиції України Петренка П.Д. з листом щодо негайного виконання рішення суду від 26.03.2016 року. До вказаного клопотання було додано копію вказаного рішення.

27.04.2015 року заступником Міністра - керівником апарату Міністерства юстиції України, позивача листом за № С-5930/6 повідомлено, що відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 21 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» та ст. 19 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» Кабінет Міністрів України призначає на посаду та звільняє з посади за поданням Прем'єр-міністра України керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України.

У той же час, матеріалами справи встановлено, що 27 листопада 2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіним Сергієм Володимировичем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 49492682, за виконавчим листом Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 квітня 2015 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України та стягнення з Державної пенітенціарної служби України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 06.08.2014. Боржником відповідно до вказаного виконавчого листа зазначено - Кабінет Міністрів України.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2016 року по справі № 826/988/16 визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 49492682 від 27 листопада 2015 року щодо примусового виконання рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року у справі № 826/13135/14 про поновлення ОСОБА_1 на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України та стягнення з Державної пенітенціарної служби України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 06 серпня 2014 року згідно з виконавчим листом № 826/13135/14, виданого Окружним адміністративним судом м. Києва 10 квітня 2015 року. Зобов'язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання та відкрити провадження згідно з виконавчим листом № 826/13135/14, виданого Окружним адміністративним судом м. Києва 10 квітня 2015 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України.

У той же час, 25 лютого 2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещидайлом І.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50298848, відповідно до якої Кабінет Міністрів України зобов'язано поновити ОСОБА_1 на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України.

12 березня 2016 року Секретаріатом Кабінету Міністрів України листом № 3901/0/2-16 повідомлено Міністерство юстиції України та Державну пенітенціарну службу України про необхідність відповідно до § 146 Регламенту Кабінету Міністрів України внесення пропозиції щодо забезпечення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 р. у справі № 826/13135/14 про поновлення ОСОБА_1 на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України у строки та порядку, що визначені законодавством.

Державна пенітенціарна служба України, листом від 25.03.2016 року № 5/3-1184-Тл-2-16 повідомила Секретаріат Кабінету Міністрів України про не надання пропозиції щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України.

У той же час, матеріали справи містять внесення 28.11.2016 року Державною пенітенціарною службою України пропозиції № 5/1-4161-Тл/2-16 Прем'єру міністрів України Гройсману В.Б. щодо розгляду питання про поновлення ОСОБА_1 на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України.

Кабінетом Міністрів України було підготовлено проект відповідного розпорядження про поновлення позивача на посаді.

Згідно пп. 8 п. 5 витягу з Протоколу засідання Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 року проект розпорядження «Про поновлення ОСОБА_1 на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України» було відхилено.

Представником Кабінету Міністрів України не надано суду пояснення поважності відхилення такої пропозиції.

В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18.05.2017 року № 318-р ОСОБА_1 поновлено на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України.

Підставою прийняття такого розпорядження стало повторне внесення Державною пенітенціарною службою України пропозиції від 16.05.2016 року № 5/1-2034-Тл/217 Прем'єру міністрів України Гройсману В.Б. щодо розгляду питання про поновлення ОСОБА_1 на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України.

При цьому, суд звертає увагу, що доказів надання пропозиції Міністерством юстиції України в особі Міністра щодо забезпечення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 р. у справі № 826/13135/14 про поновлення ОСОБА_1 на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України, так само як і будь-якої відповіді на звернення Секретаріату Кабінету Міністрів України від 12.03.2016 року № 3901/0/2-16, матеріали справи не містять.

З письмових заперечень представника Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича в правомірності своїх дій посилався на ч. 1 ст. 19 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», згідно якої керівник центрального органу виконавчої влади призначається на посаду та звільняється з посади Кабінетом Міністрів України за пропозицією Комісії з питань вищого корпусу державної служби.

Втім, суд зазначає, що станом на дату прийняття Київським апеляційним адміністративним судом рішення від 26 березня 2015 року ч. 1 ст. 19 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» мала редакцію, відповідно до якої керівник центрального органу виконавчої влади призначається на посаду та звільняється з посади Кабінетом Міністрів України за поданням Прем'єр-міністра України. А частина друга вказаної статті відповідно - пропозиції Прем'єр-міністрові України стосовно кандидатур для призначення на посаду та звільнення з посади керівника центрального органу виконавчої влади та його заступників вносить міністр, який спрямовує та координує діяльність центрального органу виконавчої влади.

Зміни до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», було внесено, у зв'язку з прийняттям Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016.

Тобто до 01.05.2016 року у Міністра був обов'язок щодо внесення пропозицій Прем'єр-міністрові України стосовно кандидатур для призначення на посаду та звільнення з посади керівника центрального органу виконавчої влади та його заступників, невиконання якого свідчить про протиправну бездіяльність.

Таким чином, суд враховуючи неподання відповідачем 2 Прем'єр-міністрові України пропозиції щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України, яке підлягало негайному виконанню відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України, приходить до висновку про наявність в діях Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича протиправної бездіяльності.

А тому, за вказаних вимог позовна вимога позивача щодо визнання протиправною бездіяльності Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича, яка полягає у невнесенні пропозиції прем'єр - міністру України поновити позивача на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015р. у справі №826/13135/14, є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

У той же час, щодо вимоги про визнання протиправною бездіяльності Кабінету Міністрів України, яка полягає у непоновленні позивача на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015р. у справі №826/13135/14, суд зазначає наступне.

Як було зазначено вище, до 01.05.2016 року, згідно ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» керівник центрального органу виконавчої влади призначався на посаду та звільнявся з посади Кабінетом Міністрів України за поданням Прем'єр-міністра України, на підставі пропозиції міністр, який спрямовує та координує діяльність центрального органу виконавчої влади.

Після 01.05.2016 року, згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» керівник центрального органу виконавчої влади призначається на посаду та звільняється з посади Кабінетом Міністрів України за пропозицією Комісії з питань вищого корпусу державної служби.

Тобто аналіз вказаних вище норм свідчить про те, що Кабінет Міністрів України може приймати відповідне розпорядження щодо призначення чи звільнення з посади керівників центрального органу виконавчої влади, лише на підставі пропозиції відповідного органу. А саме, пропозиції міністра, яка до 01.05.2016 року подавалася Прем'єру-міністру України, а в подальшому поданням до Кабінету Міністрів України та з 01.05.2016 року - пропозиції Комісії з питань вищого корпусу державної служби.

Отже, Кабінет Міністрів України самостійно, без вказаної вище процедури не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо поновлення чи звільнення керівників центрального органу виконавчої влади.

А тому, враховуючи відсутність пропозицій відповідальних за це суб'єктів владних повноважень, в даному випадку пропозиції Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича щодо поновлення позивача на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015р. у справі №826/13135/14, суд приходить до висновку про відсутність протиправної бездіяльності з даного питання Кабінету Міністрів України.

У зв'язку з чим вимога про визнання протиправною бездіяльності Кабінету Міністрів України, яка полягає у непоновленні позивача на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015р. у справі №826/13135/14, до задоволення не підлягає.

Відповідно до положень чч. 1 та 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Міністра юстиції України Петренка Павла Дмитровича, яка полягає у невнесенні пропозиції Прем'єр - міністру України поновити ОСОБА_1 на посаді Голови Державної пенітенціарної служби України згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015р. у справі №826/13135/14.

3. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

4 Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 21 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В.В. Амельохін

Судді: І.А. Качур

В.І. Келеберда