Справа № 814/5251/13-а
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 травня 2018 року

Київ

справа №814/5251/13-а

касаційне провадження №К/9901/2698/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.03.2014 (суддя Устинов І.А.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2014 (головуючий суддя - Лук'янчук О.А., судді: Градовський Ю.М., Вербицька Н.В.) у справі №814/5251/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінтур-Екс» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Грінтур-Екс» звернулось до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.11.2012 № та №.

Миколаївський окружний адміністративний суд постановою від 06.03.2014 позов задовольнив.

Одеський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 25.06.2014 залишив постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.03.2014 без змін.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у місті Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів оскаржила їх у касаційному порядку.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.03.2014 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2014 та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову..

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а саме: пункту 187.1 статті 187, пункту 198.2 статті 198, пунктів 200.1, 200.3, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, частин першої та другої статті 203, статтей 215, 228 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Зокрема, наголошує на безтоварності оспорюваних господарських операцій.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи на підставі встановлених фактичних обставин у справі правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість під час відображення господарських правовідносин з ПП «Лист-Юг», ТОВ «Воскресенськ Агро», ПП «Лотіан», ТОВ «Медіа Меджик», ПП «Стар Маркет», за результатами якої складено акт від 13.11.2012 №116/26/25380435.

За наслідками проведеної перевірки відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог пункту 187.1 статті 187, пункту 198.2 статті 198, пунктів 200.1, 200.3 статті 200, пункту 201.4 статті 201 Податкового Кодексу України з урахуванням підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) з огляду на неправомірне включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість на підставі податкових накладних за операціями з придбання товару (соя, врожай 2011 року) у ПП «Лист-Юг», ТОВ «Воскресенськ Агро», ПП «Лотіан», ТОВ «Медіа Меджик», ПП «Стар Маркет».

В обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на те, що правочини позивача з ПП «Лист-Юг», ТОВ «Воскресенськ Агро», ПП «Лотіан», ТОВ «Медіа Меджик», ПП «Стар Маркет» в силу вимог статті 228 Цивільного кодексу України є нікчемними, оскільки не спрямовані на настання реальних правових наслідків.

Висновки про нереальний характер господарських операцій відповідач обґрунтовує посиланнями на:

відсутність у ПП «Лист-Юг», ТОВ «Воскресенськ Агро», ТОВ «Медіа Меджик», ПП «Стар Маркет» основних фондів, технічного персоналу, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів та інших ресурсів для здійснення господарської діяльності;

відсутність контрагентів позивача за адресою місцезнаходження;

встановлення експертом сектору техніко-криміналістичної роботи Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві, що підписи від імені директора ТОВ «Медіа Меджик» на первинних документах ймовірно виконані не директором (згідно з експертним дослідженням від 21.06.2012 № 274);

акти про неможливість проведення позапланових перевірок ПП «Лист-Юг», ТОВ «Воскресенськ Агро», а також зустрічних звірок ТОВ «Медіа Меджик», ПП «Лотіан».

На підставі вищезазначених висновків акту перевірки відповідачем були прийняті:

податкове повідомлення-рішення від 26.11.2012 № про визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 424861,5грн., в тому числі: за основним платежем в сумі 283241грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 141620,5грн.;

податкове повідомлення-рішення від 26.11.2012 № про зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 1135761,00 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 567880,5грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, керувався тим, що фактичне виконання спірних операцій з ПП «Лист-Юг», ТОВ «Воскресенськ Агро», ПП «Лотіан», ТОВ «Медіа Меджик», ПП «Стар Маркет» підтверджується належним чином складеними первинними документами; відповідачем не подано доказів на підтвердження наявності між позивачем та його контрагентами при укладенні та виконанні договорів взаємоузгоджених зловмисних дій, не спрямованих на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними.

При формуванні податкового кредиту, визначенні різниці між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду, платник податків повинен керуватися положеннями пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За умови реального здійснення платником податку господарської операції з придбання товару (робіт, послуг), яка призвела до об'єктивної зміни складу активів платника податків - покупця, дотримання ним вимог статті 198 Податкового кодексу України при формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість, виникнення від'ємного значення, визначеного виходячи із вимог пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, а також оформлення таких операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст, підстави для позбавлення платника податку права на податковий кредит відсутні.

Застосовуючи зазначені правила оподаткування при оцінці оспорюваних господарських операцій з придбання позивачем у ПП «Лист-Юг», ТОВ «Воскресенськ Агро», ПП «Лотіан», ТОВ «Медіа Меджик», ПП «Стар Маркет» товару (соя, врожай 2011 року), судові інстанції встановили, що вони є реальними та підтверджуються долученими позивачем до матеріалів справи належним чином оформленими копіями первинних документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та які містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, підтверджують використання придбаних товарів для подальшої поставки на експорт відповідно до укладених зовнішньоекономічних контрактів, а саме: договорами поставки, рахунками-фактури, накладними, податковими накладними, товаротранспортними накладними, банківськими виписками.

Обґрунтування касаційної скарги податкового органу фактично зводяться до вимог здійснити переоцінку встановлених судами обставин справи, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017).

Вимоги частин четвертої та п'ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в попередніх судових інстанціях) зобов'язують суд до активної ролі в судовому процесі, в тому числі до офіційного з'ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

Податковий орган не наводить обставин щодо порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права (в редакції, чинній на момент вирішення справи в попередніх судових інстанціях), які могли б вплинути на встановлення дійсних обставин справи, зокрема: щодо позбавлення права осіб, які беруть участь у справі, на надання доказів та можливості брати участь у дослідженні доказів (пункт 5 частини третьої статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України); недослідження зібраних у справі доказів (частина перша статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України); щодо необґрунтованого відхилення клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або іншого клопотання (заяви) учасника справи стосовно встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (частина друга статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України); взяття до розгляду неналежних, недопустимих доказів (стаття 70 Кодексу адміністративного судочинства України) або ж завідомо неправдивих, неправильних та фальшивих доказів (за умови підтвердження такого факту), що призвело до постановлення помилкових висновків судів про реальне вчинення спірних господарських операцій позивача з ПП «Лист-Юг», ТОВ «Воскресенськ Агро», ПП «Лотіан», ТОВ «Медіа Меджик», ПП «Стар Маркет» та, відповідно, потягло за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі. Крім того, відповідач не вказує на виявлення під час перевірки або після її проведення наявності порушених кримінальних справ за статтею 205 Кримінального кодексу України (фіктивне підприємництво) щодо директорів або засновників позивача або його контрагентів, як і на наявність вироків у таких справах. Таких фактів не встановлено і судами попередніх інстанцій під час розгляду справи.

За відсутності в касаційній скарзі обґрунтованих доводів та посилань на обставини, що могли б поставити під сумнів дотримання судами попередніх інстанцій норм процесуального права щодо порядку встановлення обставин справи, а також з огляду на недопущення судами неправильного застосування норм матеріального права, що врегульовують спірні відносини, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів без задоволення, а оскаржуваних судових рішень судів попередніх інстанцій - без змін.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.03.2014 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2014 у справі №814/5251/13-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева В.В.Хохуляк