Справа № 361/1797/18
Суддя: Петришин Н. М.
Дата ухвалення: 2018-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/1797/18
провадження № 2-а/361/227/18
РІШЕННЯ

Іменем України

03 травня 2018 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до інспектора патрульної поліції УПП в місті Києві ДПП України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

До суду звернулася ОСОБА_3 із вищевказаним позовом до інспектора патрульної поліції УПП в місті Києві ДПП України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування своєї позовної заяви ОСОБА_3 посилається на те, що 16 березня 2018 року інспектором патрульної поліції УПП в місті Києві ДПП України страшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 винесено постанову серії ВР № 212841 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. У вказаній постанові зазначено, що 16.03.2018 р. о 08 год. 45 хв., водій ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом Subary Impreza, н/з НОМЕР_1, не ввімкнула фари ближнього світла або денні ходові вогні поза населеним пунктом, чим порушила вимоги п. 9.8. ПДР.

Позивач вважає, що дана постанова відповідача є необґрунтованою та винесена із порушенням норм процесуального права, у звязку із чим підлягає скасуванню з підстав неправильної кваліфікації інспектором адміністративного правопорушення, оскільки ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. Водночас, ст.ст. 121-128, ч. 1 і ч. 2 ст. 139 і 140 КУпАП не містять положень про встановлення відповідальності за таке порушення ПДР як не увімкнення ближнього світла фар з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами. З огляду на це, відповідач мав притягнути позивача до відповідальності саме за ст. 125 КУпАП.

З підстав, викладених вище, позивач просить визнати дії інспектора патрульної поліції УПП у м. Києві ДПП України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 з притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП України протиправними; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 212841 від 16.03.2018 р. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У судове засідання позивач ОСОБА_3 не зявилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлялася належним чином. До початку розгляду справи позивач надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Будь-яких пояснень по суті позову чи заперечень проти позовних вимог до суду не надіслав.

Дослідивши наявні матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що 16 березня 2018 року, інспектором патрульної поліції УПП в місті Києві ДПП України страшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 складено відносно ОСОБА_3 постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 212841 (а.с. 5).

Зі змісту вищевказаної постанови вбачається, що 16 березня 2018 року о 08 год. 45 хв. водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_2, не ввімкнула фари ближнього світла або денні ходові вогні поза населеним пунктом, чим порушила вимоги п. 9.8 ПДР, за що передбачена відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП України. Даною постановою застосовано до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із ч. 2 п. 9.8 Правил дорожнього руху з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар

Зі змісту спірної постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв'язку із порушенням позивачем ч. 2 п. 9.8 Правил дорожнього руху, а саме вказано, що 16.03.2018 р. ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом, рухалася поза межами населеного пункту із вимкненими фарами ближнього світла або не ввімкнені денні ходові вогні.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Отже, диспозиція наведеної правової норми передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення ними, зокрема, правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

З огляду на викладені норми, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що правопорушення, зафіксоване інспектором в оскаржуваній постанові, а саме рух поза межами населеного пункту із вимкненим ближнім світлом фар не може бути кваліфіковане за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки не є порушенням правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

При цьому, суд враховує, що санкцією за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП є накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. Відповідно до спірної постанови, на позивача накладено штраф у розмірі 425 грн.

Водночас, ст. 125 КУпАП передбачено, що інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121 - 128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, - тягнуть за собою попередження.

Таким чином, у межах даного спору судом встановлено, що відповідачем неправильно кваліфіковано правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, що потягло за собою притягнення позивача до відповідальності, вид якої за таке порушення правил дорожнього руху не передбачений.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню як протиправна.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано до суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача ОСОБА_3, викладені в адміністративному позові, які б дозволили вказати на достовірність обставин, викладених у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія.

Разом з тим, відповідач у судове засідання не зявився, на виклики до суду не реагує, письмових заперечень та доказів, які б спростували доводи позивача суду не надав, правомірність своїх дій суду не довів.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 122, 125, 251 КУпАП, ст.ст. 72 - 79, 242 246, 255, 295 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції УПП у м. Києві ДПП України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 з притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП України.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 212841 від 16 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляду штрафу у розмірі 425 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Петришин