Справа № 812/1059/18
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

07 червня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1059/18

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чиркіна С.М.,

за участю

секретаря судового засідання Якимчук В.В.,

без участі представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 812/1059/18 за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Харківське управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 03.03.2018 ВП № 53158355, -

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» (далі - Позивач) до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Харківське управління Офісу великих платників податків ДВС про визнання протиправними дій (далі Третя особа), визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 03.03.2018 ВП № 53158355.

Ухвалою від 26.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі (а.с. 1-2).

Ухвалою суду від 07.06.2018 визнано поважними причини пропуску строку звернення публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 03.03.2018 ВП № 53158355.

06.06.2018 Позивач надав до суду уточнений адміністративний позов (а.с. 140-145).

В обґрунтування позову зазначено, що 19 березня 2018 року на адресу позивача надійшла постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про закінчення виконавчого провадження № 53158355.

Стверджував, що в оскарженій постанові безпідставно зазначено із посиланням на лист Офісу великих платників податків ДФС від 21.12.2017 № 11665/9/28-10-10-10 про виконання рішення суду шляхом направлення висновку 09.11.2017 до ГУ ДКСУ у Луганській області про відшкодування ПАТ «Луганськтепловоз» ПДВ.

Вважав, що у Відповідача не було підстав передбачених пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» приймати постанову про закінчення виконавчого провадження від 03.03.2018.

Як правове обґрунтування позиції зазначив, що з 01.01.2017 набрав чинності Закон України від 21.12.2016 № 1797-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» (далі - Закон № 1797), яким змінений порядок повернення сум бюджетного відшкодування шляхом запровадження формування Реєстрів заяв про повернення сум бюджетного відшкодування.

Бюджетне відшкодування за такими заявами, яку було подано стягувачем про виконання судового рішення до 01.04.2017 мало здійснюватися у раніше визначеному порядку, тобто зі складанням контролюючим органом відповідного висновку та його наданням територіальному органу Державної казначейської служби України.

А ні боржником, а ні державною виконавчою службою не було проведено своєчасно юридично значимі дії (подання висновку з бюджетного відшкодування) з виконання виконавчого листа № 812/587/16, виданого 23.11.2016 Луганським окружним адміністративним судом.

На думку Позивача, вищевказана постанова про закінчення виконавчого провадження від 03.03.2018 з ВП № 53158355 з виконання виконавчого листа № 812/587/16, виданого 23.11.2016 Луганським окружним адміністративним судом, є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки вона суперечить положенням Закону України «Про виконавче провадження», Конституції України (стаття 124), Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (статті 13).

Відповідач адміністративний позов не визнав, про що подав відзив (а.с. 112), в якому зазначено, що на примусовому виконання у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебувало виконавче провадження № 53158355 по виконанню виконавчого листа Луганського окружного адміністративного суду від 23.11.2016 по справі № 812/587/16 про зобовязання Офіс великих платників податків ДФС (правонаступника - Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС) подати головному управлінню державної казначейської служби України у Луганській області висновок із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню публічному акціонерному товариству «Луганськтепловоз» за декларацією з ПДВ за січень 2014 року в розмірі 37645031,00 грн. Відповідно до листа Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 21.12.2017 № 11665/9/28-10-10-10 встановлено, що рішення суду виконано, шляхом направлення 09.11.2017 висновку до ГУ ДКСУ у Луганській області висновок із зазначенням суми податку на додану вартість. Керуючись пунктом 9 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 03.03.2018 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Щодо, направлення ПАТ «Луганськтепловоз» 26.02.2018 заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення, зазначив, що 05.03.2018 до Відділу за вхідним номером 2647 надійшла заява про зміну способу і порядку виконання судового рішення, а отже при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець не знав про дану заяву.

Тому Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві вважає, що дана скарга є надуманою, необґрунтованою, базується на хибних припущеннях стягувана та не підлягає задоволенню.

Просив відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

29 травня 2018 року від третьої особи до суду надійшли пояснення (а.с. 117-118), в яких зазначено, що Позивач перебував на обліку в Харківському управлінні в період з 16.09.2016 по 31.12.2017. Відповідно до наказу Державної фіскальної служби України від 26.09.2017 № 632 «Про затвердження Реєстру великих платників податків на 2018 рік» з урахуванням змін, внесених наказом ДФС України від 29.12.2017 № 884, платника податків ПАТ «Луганськтепловоз» не включено в Реєстр ВПП на 2018 рік, та з 01.01.2018 переведено на облік до ДПІ за місцезнаходженням - ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області.

Облікову справу ПАТ «Луганськтепловоз» листом від 04.01.2018 № 156/28-10-50-03-08 направлено до ДПІ за місцезнаходженням платника ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області.

Проте відповідно до пунктів 45, 49 Положення про ГУ ДФС у Луганській області, затвердженого наказом ДФС від 31.07.2017 № 503, до повноважень щодо бюджетного відшкодування, а саме контроль за правомірністю бюджетного відшкодування ПДВ та збір податкової інформації та внесення до інформаційних баз перейшли до ГУ ДФС у Луганській області, яке забезпечує реалізацію повноважень ДФС на території Луганської області.

Зазначив, що Законом України від 21.12.2016 № 1797-VІІІ «Про внесення змін до ПКУ, щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» з 01.01.2017 внесено зміни до статті 200 Податкового кодексу України, щодо формування, ведення, офіційного публікування Міністерством фінансів України на своєму офіційному веб-сайті Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування та здійснення органами Державної казначейської служби України бюджетного відшкодування ПДВ на підставі такого Реєстру.

З 01 квітня 2017 року набрала чинності постанова КМУ від 25.01.17 № 26 «Про затвердження Порядку ведення Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування ПДВ» та наказ Міністерства фінансів України від 03.03.2017 № 326 «Про затвердження Порядку інформаційної взаємодії Міністерства фінансів України з ДФС України та Державною казначейською службою України в процесі формування Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування ПДВ», зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 20.03.2017 за № 376/30244.

Зазначеним Порядком передбачено, що органи Державної казначейської служби України на підставі інформації з Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування ПДВ, формування якого здійснюється на підставі інформації з баз даних ДФС України перераховують узгоджені суми на поточний банківський рахунок платника податку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів.

Згідно із пунктом 1 Положення про Головне управління ДФС у Луганській області, затвердженого наказом ДФС від 31.07.2017 № 503, Головне управління ДФС у Луганській області є територіальним органом ДФС України; згідно з підпунктом 2 пункту 4 Положення відповідно до покладених на нього завдань здійснює адміністрування податків і зборів та інших платежів, єдиного внеску в порядку, встановленому законом, забезпечує контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою їх нарахування та сплати до бюджету.

Таким чином, функція щодо адміністрування податків покладається на ГУ ДФС у Луганській області, вжиття заходів щодо надання висновку до органу ДКСУ про повернення надміру сплачених коштів, також внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування належать також до компетенції ГУ ДФС у Луганській області, як до контролюючого органу.

Із посиланням на зміни до діючого законодавства, зазначив, що Офіс великих платників податків ДФС на теперішній час не має можливості внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з ПДВ за січень 2014 року так як його було передано до іншої ДПІ.

Ухвалою від 26.04.2018 провадження у справі зупинено, витребувано від відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві докази (а.с. 76-77).

Ухвалою від 06.06.2018 відмовлено у задоволенні клопотання представника третьої особи про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с. 132).

Ухвалою від 06.06.2018 клопотання представника позивача публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» про заміну первісного відповідача належним відповідачем у справі задоволено, замінено у справі первісного відповідача - відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, належним відповідачем - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - Відповідач) (а.с. 132).

В судових засіданнях представник позивача підтримував позовні вимоги, стверджував, що Відповідачем не вчинені всі передбачені законодавством дії направлені на виконання рішення суду. В подальшому просив розглядати справу за його відсутності.

Представники сторін в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, причини не прибуття суду не повідомили.

З урахуванням вимог статті 205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не прибули, на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-74, 77-78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов такого.

Позивач - публічне акціонерне товариство «Луганськтепловоз», , зареєстрований юридичною особою 18.06.2003 (а.с. 11, 12-17).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 12.07.2016 у справі № 812/587/16 позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» до спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС, головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області про визнання протиправної бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії,- задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС щодо ненадання до головного управління державної казначейської служби України у Луганській області висновку про відшкодування публічному акціонерному товариству «Луганськтепловоз» податку на додану вартість за січень 2014 року на суму 37645031,00 грн (тридцять сім мільйонів шістсот сорок пять тисяч тридцять одна гривня). Зобов'язано Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС подати головному управлінню державної казначейської служби України у Луганській області висновок із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню публічному акціонерному товариству «Луганськтепловоз» за декларацією з ПДВ за січень 2014 року в розмірі 37 645 031,00 грн. (тридцять сім мільйонів шістсот сорок пять тисяч тридцять одна гривня). У задоволенні позовних вимог відносно головного управління державної казначейської служби України у Луганській області, - відмовлено. Стягнуто зі Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС (, адреса: 93400, вул. Енергетиків, 72, м.Сєвєродонецьк, Луганська область) за рахунок бюджетних асигнувань на користь публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» (, адреса: вул. Гагаріна, 52-Б, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 9093406) судовий збір у сумі 1378,00 грн (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень) (а.с. 151-161).

Постанова набрала законної сили 21.09.2016, в наслідок залишення її без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.09.2016.

25.11.2016 Луганським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі № 812/587/16 (а.с. 18). У виконавчому листі фактично відображена резолютивна частина рішення суду, якими зобовязано СДПІ у м. Луганську подати головному управлінню державної казначейської служби України в Луганській області висновок із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню в розмірі 37645031,00 грн.

Таким чином, виконавчий лист містить вимогу по складанню та направленню певного документа.

20.12.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53158355 з примусового виконання виконавчого листа Луганського окружного адміністративного суду від 25.11.2016 у справі № 812/587/16 (а.с. 19).

10.07.2017 Офіс великих платників податків ДФС звернувся до Луганського окружного адміністративного суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (а.с. 31-32).

14 вересня 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду у справі № 812/587/16 замінено Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС на її процесуального правонаступника Офіс великих платників податків ДФС (а.с. 87).

11.10.2017 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження ВП № 53158355 (а.с. 88).

19.10.2017 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області винесено постанову про передачу виконавчого провадження ВП № 53158355 передано виконавчий документ - виконавчий лист № 812/587/16, виданий Луганським окружним адміністративним судом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с. 89).

30.10.2017 постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві виконавче провадження № 53158355 передане за підвідомчістю у звязку із заміною боржника у виконавчому провадженні із Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС на Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (а.с. 20).

30.10.2017 державним виконавцем винесено вимогу про виконання постанови суду та повідомлення про виконання (а.с. 93).

13.11.2017 за вхідним реєстраційним номером 11233/02-01-18 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійшов лист Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС про надання інформації (а.с. 94), в якому повідомлено про виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду від 30.10.2017 шляхом направлення 09.11.2017 висновку до ГУ ДКСУ у Луганській області про відшкодування ПАТ «Луганськтепловоз» ПДВ за декларацією за січень 2014 року у сумі 37645031,00 грн.

На підтвердження факту направлення висновку до ГУ ДКСУ у Луганській області Відповідач надав копію фіскального чеку, лист від 07.11.2017 № 57268/10/28-10-50-02-58 та безпосередньо сам висновок (а.с. 95-98).

Листом від 26.05.2017 № 12-08/486-8648 Державна казначейська служба повідомила Харківське управління Офісу великих платників податків ДФС про зміну порядку відшкодування податку на додану вартість, та актуальність листів Служби безпеки України, якими вказано про перевірки і порушення питання про зупинення операцій з бюджетними коштами на користь ПАТ «Луганськтепловоз» (а.с.109-100).

26.12.2017 Відповідача отримав лист Офісу великих платників податків ДФС від 21.12.2017 № 11665/9/28-10-10-10 про виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду від 30.10.2017 шляхом направлення 09.11.2017 висновку до ГУ ДКСУ у Луганській області про відшкодування ПАТ «Луганськтепловоз» ПДВ за декларацією за січень 2014 року у сумі 37645031,00 грн (а.с. 101)

27 лютого 2018 року Позивач звернувся до Луганського окружного адміністративного суду із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 812/587/18 (а.с. 26-28).

Заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 812/587/18 Позивачем 26 лютого 2017 року надіслано цінним листом з описом, з рекомендованим повідомленням для відома Управлінню державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, що підтверджується копією опису вкладення у цінний лист та копією фіскального чека (а.с. 28 зв.).

Згідно із інформацією зазначеною у витязі з офіційного сайту Укрпошти відправлення було зареєстроване за № 165, та вручено особисто представнику Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві 03.03.2018 (а.с. 162-163). Зазначена інформація є належним та допустимим доказом стосовно часу отримання Відповідачем заяви про зміну способу виконання рішення та спростовує твердження Відповідача про отримання заяви лише 05.03.2018 (а.с 113, абз. 7).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 19.03.2018 зупинено провадження з розгляду заяви публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення у справі № 812/587/16 за позовом публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» до спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС, головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області про визнання протиправної бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії до винесення рішення Верховним Судом у справі № 812/587/16 та повернення матеріалів справи до Луганського окружного адміністративного суду (а.с. 29-30).

Таким чином, відповідач був обізнаний про наявність спору щодо способу виконання рішення суду.

03.03.2018 постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві закінчено виконавче провадження. В якості підстави для закінчення виконавчого провадження зазначено: «відповідно до листа Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 21.12.2017 № 11665/9/28-10-10-10 встановлено (лист № 11665), що рішення суду виконано, шляхом направлення 09.11.2017 висновку до ГУ ДКСУ у Луганській області про відшкодування ПАТ «Луганськтепловоз» ПДВ» (а.с. 21, далі Постанова, або постанова про закриття).

Зазначена Постанова, правомірність та підстави її прийняття є предметом спору у справі.

Постанова про закриття та відзив Відповідача на позов не містять інформації про його статус та оцінку листа № 11665, як документа, який встановив певні обставини або носія належної інформації про виконання рішення суду.

14.03.2018 Позивач листом № 863-190 звернувся до Головного управління державної казначейської служби у Луганській області з проханням повідомити чи надходив висновок Офісу великих платників податків ДФС про відшкодування ПАТ «Луганськтепловоз» податку на додану вартість за січень 2014 року у розмірі 37645031,00 грн (а.с. 23).

02.04.2018 Головне управління державної казначейської служби у Луганській області листом № 12-07/1122 повідомило ПАТ «Луганськтепловоз», що 15.11.2017 головним управлінням отримано лист Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС від 07.11.2017 № 57268/10/28-10-50-02-58 згідно якого сформовано та передано до головного управління: висновок на відшкодування податку на додану вартість за січень 2014 року на суму 37645031,00 грн; реєстр висновків про суми відшкодування податку на додану вартість переданих до органів Державної казначейської служби України від 07.11.2017 № 44, лист Державної казначейської служби України від 26.05.2017 № 12-08/486-8648. 16.11.2017 вищезазначені документи передано за належністю до управління Державної казначейської служби України у м. Луганську Луганської області. У звязку із відшкодуванням з бюджету сум ПДВ з 01.04.2017 на підставі Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість та відсутністю іншого механізму відшкодування, за інформацією управління, було повернуто без виконання на адресу Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС висновок щодо бюджетного відшкодування ПДВ за січень 2014 року (а.с. 24).

Зазначене свідчить про зміну порядку відшкодування ПДВ, про що 03.03.2018 був повідомлений Відповідач, та в свою чергу було предметом виконання у виконавчому листі справі № 812/587/16.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обовязковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною 4 статті 372 КАС України визначено, що примусове виконання рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Передбачена статтею 1 «сукупність дій» деталізована у статті 18 Закону № 1404-VIII, яка містить перелік прав та обовязків державного виконавця.

Згідно із частиною другою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець у тому числі зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною третьої зазначеної статті передбачено, що виконавець проводить перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Пунктом 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 затверджена Інструкція з організації примусового виконання рішень (далі Наказ № 512).

Згідно із пунктом 21 Наказу № 512 у постанові про закінчення виконавчого провадження, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

Постанова про закриття та відзив Відповідача на позов не містять інформації про перевірку виконання рішення суду, відсутня інформація про статус та оцінку листа № 11665, на який державний виконавець послався як на підставу для закриття провадження.

Постанова про закриття провадження впливає на права Позивача, оскільки статтею 40 Закону № 1404-VIII визначені наслідки закінчення виконавчого провадження.

Так, відповідно до частини першої статті 40 Закону № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

З викладеного слідує, що у випадку закінчення виконавчого провадження Позивач позбавлений права повторно предявити виконавчий лист до виконання.

Так, як слідує з постанови суду, на час вирішення даної адміністративної справи статтею 200 Податкового кодексу України було визначено такий порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету (бюджетному відшкодуванню).

Відповідно до пункту 200.7. статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних (пункт 200.10 статті 200 Податкового кодексу України).

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки (пункт 200.11 статті 200 Податкового кодексу України).

Орган державної податкової служби зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету (пункт 200.12. статті 200 Податкового кодексу України).

З 01.01.2017 набрав чинності Закон України від 21.12.2016 № 1797-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» (далі Закон № 1797), яким змінений порядок повернення сум бюджетного відшкодування шляхом запровадження формування Реєстрів заяв про повернення сум бюджетного відшкодування.

Також з 01.04.2017 набрав чинності наказ Міністерства фінансів України від 03.03.2017 № 326 «Про затвердження Порядку інформаційної взаємодії Міністерства фінансів України з Державною фіскальною службою України та Державною казначейською службою України в процесі формування Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість», зареєстрований в Мністерстві юстиції України 20.03.2017 за № 376/30244.

Підставою закінчення виконавчого провадження послугувало сприйняття державним виконавцем отримання від Офісу великих платників податків ДФС листа від 21.12.2017 № 11665/9/28-10-10-10 про повідомлення про виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду від 30.10.2017 шляхом направлення 09.11.2017 висновку до ГУ ДКСУ у Луганській області про відшкодування ПАТ «Луганськтепловоз» ПДВ за декларацією за січень 2014 року у сумі 37645031,00 грн.

Наявною в матеріалах справи інформацією достеменно підтверджено, що у звязку із зміною порядку відшкодування з бюджету сум ПДВ з 01.04.2017 на підставі Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість та відсутністю іншого механізму відшкодування, було повернуто без виконання на адресу Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС висновок щодо бюджетного відшкодування ПДВ за січень 2014 року.

В судовому засіданні встановлено, що Відповідача був обізнаний про той факт, що стягувач скористався своїм правом звернувся до суду про зміну порядку виконання судового рішення, про що повідомив держаного виконавця, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 28 зв., 156-157).

Таким чином, Відповідач був обізнаний, що по суті рішення суду у справі від 12.07.2016 № 812/587/16 є не виконаним, але не прийняв зазначені обставини до уваги.

З урахуванням зазначеного, суд критично оцінює посилання Відповідача на необізнаність про наявність заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження.

Суд наголошує, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень є сукупністю дій, що спрямовані на примусове виконання рішень.

Державним виконавцем не вжито всіх заходів для зясування виконання рішення суду, тому суд дійшов висновку про передчасність винесення ним постанови державного виконавця від 03.03.2018 про закінчення виконавчого провадження № 53158355.

Таким чином, суд дійшов висновку, що постанова відповідача від 29.12.2017 про закінчення виконавчого провадження № 53158326 є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги щодо визнання протиправними дій УДВС ГТУЮ у м. Києві, що втілилися у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 03.03.2018, суд вважає її необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, з огляду на те, що вчинення дій субєктом владних повноважень є способом реалізації наданої субєкту владних повноважень компетенції. Здійснення дії являє собою процес реалізації наданих законом функцій субєкту владних повноважень. Самі по собі дії не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків для особи. Правові наслідки для позивача несуть акти індивідуальної дії постанова про закінчення виконавчого провадження. Виходячи із завдань Кодексу адміністративного судочинства України, як то захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, судовий захист права може бути здійснений лише за умови наявності порушення для особи прав.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір за дві повязані вимоги немайнового характеру у розмірі 1762,00 грн.

Відповідно, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача половину судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, - 881,00 грн.

Зважаючи, що відповідач є структурним підрозділом Головного територіального управління юстиції у м. Києві та не має ознак юридичної особи, суд вважає за необхідне відшкодувати позивачу судові витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Харківське управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 03.03.2018 ВП № 53158355 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 03.03.2018 про закінчення виконавчого провадження № 53158355.

У задоволенні вимоги Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» про визнати протиправними дій Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, що втілилися у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 03.03.2018, відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у м. Києві (місцезнаходження: 03056, місто Київ, вулиця Виборзька, будинок 32, код за ) на користь Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» (місцезнаходження: 93406, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Гагаріна, будинок 52-Б, код за ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 881 (вісімсот вісімдесят одну) гривню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного адміністративного суду або через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_1