Справа № 825/2011/18
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2018 року м. Чернігів Справа № 825/2011/18
Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Соломко І.І., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Ніжинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірним рішення, його скасування, та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Ніжинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання рішення відповідача від 12.04.2018 № 2168/04-12 щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії протиправним, його скасування, та зобов`язання відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію на рівні з військовослужбовцями строкової служби, відповідно до статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, постанови Кабінету Міністрів України від 15.10.№ 851 та статті 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з 01.10.2017.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером, отримує пенсію по інвалідності. Після ухвалення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", який набрав чинності 01.10.2017, позивач звернувся до відповідача із заявою про встановлення п`ятикратного розміру пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 № 851 та відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та пункту "г" статті 3 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Однак отримав відповідь про відсутність підстав для такого перерахунку, із чим не погоджується та звернувся до суду за захистом своїх законних прав. Позивач зазначає, що має статус учасника ліквідації наслідків аварії Чорнобильській АЕС 1 категорії, є інвалідом 2 групи та вважає, що має право на перерахунок пенсії в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати відповідно до вищенаведених законодавчих актів.
Відповідачем подано відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби. Вказує, що в період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивач працював на посаді електрозварювальника в БПФ Ніжинінвестбуд.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Позивач у складі військової частини № 34003 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 06.05.1987 по 02.07.1987, що підтверджується архівною довідкою Галузевого державного архіву Міноборони від 10.05.2001 № 5/л/л/4406 (а.с. 21).
Згідно довідки серії МСЕ-ЧНВ № 075461 та посвідчення серії НОМЕР_1 позивач є інвалідом 2 групою інвалідності безтерміново по захворюванню, пов`язаному з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, (а.с. 14,15) та у відповідності до посвідчення серії НОМЕР_2 позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (а.с.13).
Позивач 06.04.2018 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до постанови КМУ від 15.11.2017 № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що не заперечується відповідачем.
Листом Ніжинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 12.04.2018 № 205 позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку, та зазначено, що позивач брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи як особа призвана на військові збори, у зв`язку з чим не набув права на отримання пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року (а.с. 16).
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу", що набрав чинності з 12.05.1992.
Відповідно до частини дев`ятої статті 1 цього Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються, зокрема, на такі категорії: військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.
За правилами частини першої статті 16 Закону України "Про Збройні Сили України" від 06.12.1991 № 1934-XII, держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, резервістів, які виконують обов`язки служби у військовому резерві, та військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, членів їх сімей, працівників ЗС України, а також членів сімей військовослужбовців, резервістів та військовозобов`язаних, які загинули (померли), пропали безвісти, стали інвалідами під час виконання службових обов`язків або постраждали у полоні в ході бойових дій (війни), в умовах надзвичайного стану чи під час виконання службових обов`язків за межами України в порядку військового співробітництва або у складі національного контингенту чи національного персоналу у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки.
Аналізуючи вищевказані норми, слід зробити висновок, що громадяни із числа військовозобов`язаних, які проходять збори (навчальні, перевірочні, спеціальні) у цей період вважаються такими, що проходять військову службу та користуються гарантіями держави на рівні із іншими військовослужбовцями.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я визначені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон № 796-ХІІ).
Відповідно до частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII) особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначає Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 (далі Порядок № 1210).
Приписами пункту 9-1 Порядку № 1210 визначено, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
З аналізу викладених норм слідує, що для перерахунку пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ особа має відповідати наступним критеріям: 1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї; 2) участь особи відбувалась під час проходження дійсної строкової служби; 3) особа набула інвалідність внаслідок вищевказаної участі.
Тобто, лише наявність зазначених критеріїв у їх сукупності обумовлюють визначення військовослужбовця як такого, що має право на отримання відповідного розміру пенсійного забезпечення.
При цьому частина третя статті 59 Зaкoну № 796-ХІІ не визначає призначення та виплату пенсії виключно військовослужбовцям строкової служби.
Крім того, судом враховуються правовий висновок Верховного суду України, викладений в постанові від 01.03.2016 по справі № 398/5910/14-а. Так, судом зазначено, що громадяни із числа військовозобов`язаних, які проходять збори (навчальні, перевірочні, спеціальні), у цей період вважаються такими, що проходять військову службу та користуються гарантіями держави на рівні із іншими військовослужбовцями. До військовослужбовців належать, зокрема військовозобов`язані, призвані на військові збори.
Позивач не брав участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та не посилається на ці обставини, як на підставу призначення йому пенсії.
Натомість позивач вказує, що брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, оскільки з 06.05.1987 по 02.07.1987 виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (призваний на спеціальні військові збори).
На підставі викладеного, суд зазначає, що військовослужбовці та призвані на військові збори військовозобов`язані мають користуватись всією повнотою соціально - економічних, політичних та особистих прав і свобод громадян в рівній мірі, в зв`язку з чим, позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи».
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Разом з тим, суд встановив, що із заявою про перерахунок пенсії позивач звернувся до пенсійного органу лише 06.04.2018.
Згідно із частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою визначаються строки призначення (перерахунку) та виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Отже, право на перерахунок пенсії у позивача виникає з 06.04.2018, а не з 01.10.2017. Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 № 851 визначено, що перерахунок пенсії відбувається за бажанням особи, що в даному випадку, було реалізовано позивачем саме 06.04.2018.
Крім того, слід зазначити, що в даному випадку, належним способом захисту права позивача є не зобов`язання призначити та виплачувати пенсію, а зобов`язання здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії згідно поданої 06.04.2018 відповідної заяви, оскільки у суду відсутнє право зобов`язувати вчиняти дії на майбутнє, а захисту підлягає вже порушене право.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне із урахуванням вимог частини другої статті 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Ніжинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Чернігівської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 № 851 та пункту "г" статті 3 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з 06.04.2018 з урахуванням вже виплачених сум.
Враховуючи викладене, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.
Підстави для повернення судового збору відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Ніжинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (вул. Шевченка, 21, м. Ніжин, 16600) про визнання неправомірним рішення та його скасування, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Ніжинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області від 12.04.2018 № 205 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії згідно заяви від 06.04.2018.
Зобов`язати Ніжинське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 № 851 та пункту "г" статті 3 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з 06.04.2018 з урахуванням вже виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 11.06.2018.

Суддя І.І. Соломко