Справа № 607/6862/18
Суддя: Позняк В. М.
Дата ухвалення: 2018-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2018 Справа №607/6862/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Позняка В.М. за участю секретаря судового засідання Пастернак О.В.

розглянувши в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Тернопільській області про та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до управління патрульної поліції в Тернопільській області, просить визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 13 квітня 2018 року серії БР №529158. ОСОБА_2 мотивовано тим, що вказаною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки на перехресті, однак вказана зупинка ним була здійснена аварійно, у звязку із поломкою транспортного засобу, була включена аварійна сигналізація, перешкоди іншим учасникам дорожнього руху не чинилися.

В судове засідання позивач не зявився, просить розглядати справу в його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, відзиву на позов суду не надав.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №529158 від 13 квітня 2018 року винесену інспектором УПП в Тернопільській області Білецького Назарія Тарасовича притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 122 КУпАП за те, що 13 квітня 2018 року о 10 год. 01 хв. керуючи транспортним засобом PORSHE CAYENNE д.н.з. НОМЕР_1 в місті Тернополі на перехресті вул. Живова та вул. Микулинецька водій здійснив зупинку, що не була повязана із наданням переваги в русі іншим транспортним засобам, чим порушив пункт 15.9 ПДР.

Позивач в позові стверджує, що ним проведена аварійна зупинка у звязку із несправністю транспортного засобу, у звязку із чим була увімкнута аварійна сигналізація. При цьому жодних незручностей іншим учасникам дорожнього руху не здійснено.

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_3, автомобіль НОМЕР_2 14 квітня 2018 року проходив технічне обслуговування, за наслідками якого виявлені технічні несправності рульового керування та несправності робочої гальмівної системи.

Відповідно до пункту 15.9 ґ Правил дорожнього руху, зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів, зокрема, за порушення правил зупинки.

Разом з тим правила дорожнього руху передбачають і дії водія в разі вимушеної зупинки, на що посилається позивач.

Пунктом 1.10 ПДР визначено, що вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Так, п.15.14 ПДР передбачено, що в разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил, зокрема у відповідності до вимог п. 9.9 ПДР увімкнути аварійну світлову сигналізацію, а у разі, якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.4 ст. 159 КАС України, неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Як розяснив Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № №338/1/17, висновки якого в силу ч.6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, вказівка позивача на зупинку його транспортного засобу за 10 метрів чи ближче 10 метрів від пішохідного переходу є його суб'єктивним баченням відстані зупинки його автомобіля від пішохідного переходу та не підтверджується жодними доказами. Вірними є висновки, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем пункту 15.10а Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки із відповідними замірами відстані автомобіля від пішохідного переходу тощо. Також Верховний суд констатував, що посилання на постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення особою правопорушення є безпідставним, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач не заперечуючи факту зупинки, не визнає, що така зупинка вчинена із порушенням Правил та пояснює, що зупинився вимушено у звязку з поломкою транспортного засобу.

Відповідач управління патрульної поліції в Тернопільській області, будучи неодноразово повідомлений про час та місце слухання справи, свого представника в судове засідання не направив, відзиву на позов не надав, як і не надав доказів факту здійснення забороненої зупинки позивачем.

Враховуючи вищенаведене, а саме те, що відповідач не надав відзиву на позов, будь-яких доказів вчинення адміністративного правопорушення, а саме, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем 13 квітня 2018 року о 10 год. 01 хв. в місті Тернополі на перехресті вул. Живова та вул. Микулинецька здійснив зупинку не повязану із наданням переваги в русі іншим транспортним засобам, а також не був спростований факт вимушеної зупинки, як того вимагає ч.2 ст.77 КАС України, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 122, 251, 280, 283, 284 КУпАП, ст.ст. ст. ст. 2, 5, 6, 9, 90, 242 - 246, 250, 255, 286, 295, 297, п. п. 15.5 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №529158 від 13 квітня 2018 року винесену інспектором УПП в Тернопільській області та провадження по справі закрити у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддяОСОБА_2