Справа № 805/2886/18-а
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 р. Справа№805/2886/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Череповський Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах, зобов'язання зарахувати до спеціального стажу періодів роботи та повторно розглянути заяву про призначення пенсії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до суду з позовною заявою до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області (далі - Відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах, зобов'язання зарахувати до спеціального стажу періодів роботи та повторно розглянути заяву про призначення пенсії.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що за час своєї трудової діяльності тривалий час працювала в закладах охорони здоров'я та набула право на призначення пенсії на пільгових умовах.

15 листопада 2017 року Позивач звернулася до Відповідача із заявою про призначення їй пенсії на пільгових умовах. Однак рішенням Відповідача від 09 січня 2018 року було відмовлено в призначенні пільгової пенсії. Рішення Відповідача обгрунтовано тим, що дані трудової книжки Позивача не відповідають реєстру застрахованих осіб з 01.01.2001 року по 01.12.2009 року в частині розбіжностей у назвах лікувальних закладів.

Зазначила, що згідно записів в її трудовій книжці вона має спеціальний стаж роботи як працівника охорони здоров'я більше ніж 25 років, а тому вважає вказане рішення протиправним.

Просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області від 09 січня 2018 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

2) зобов`язати Відповідача зарахувати та включити до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи:

- з 01.01.2001 року по 02.01.2012 року у Міській лікарні №27 м.Донецька (перейменована в КУ «ЛПЗ Міська поліклініка №27 м.Донецька») на посаді лікаря-гінеколога;

- з 03.01.2012 року по 30.09.2013 року у КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5 м.Донецька» на посаді лікаря акушера-гінеколога;

- з 01.10.2013 року по 16.03.2015 року у КУ «ЛПЗ Міська поліклініка №27 м.Донецька» на посаді лікаря акушера-гінеколога;

3) зобов`язати Відповідача повторно розглянути її заяву від 15.11.2017 року про призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Ухвалою суду від 02 травня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі № 805/2886/18-а в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представники сторін не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належними чином. В позовній заяві Позивачем заявлено клопотання про розгляд справи без його участі. Відзив від Відповідача до суду не надходив.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 згідно ст. 43 КАС України здатна здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки (а.с. 8-10).

Відповідач - Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області, є органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього пунктом 12 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Положенням про Пенсійний фонд України», затвердженим Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №384/2011, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки.

15 листопада 2017 року Позивач звернулася до Відповідача з заявою про призначення пенсії відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 38-39).

Рішенням Відповідача від 09 січня 2018 року Позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв'язку з відсутністю необхідного спеціального стажу для призначення пенсії відповідно до п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 33-35).

В обґрунтування прийнятого рішення Відповідачем зазначено, що в стаж роботи Позивача, який дає право на пенсію за вислугу років, не враховано період з 01.01.2001 року по 30.09.2014 року, так як спеціальний стаж не підтверджено даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, та наявна не відповідність даних трудової книжки та реєстру застрахованих осіб з 01.01.2001 року по 31.12.2009 року.

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб'єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

В силу положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи (а тому і органи та посадові особи пенсійного фонду України, як органи виконавчої влади, до яких відноситься і Відповідач) зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 8 Закону України Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Іноземці та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами. Право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та досягли встановленого цим законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Ст.51 закону №1788-XII передбачає, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно зі ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники охорони здоров'я.

Згідно ст. 3 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров'я", заклади охорони здоров'я - юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.

Згідно абзацу 2 пункту 15 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону України № 3108-IV від 17.11.2005 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону, працювали в закладах і установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Згідно п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 1, 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України №637 від 12.08.1993, передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються, зокрема, виписки із наказів. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

За змістом цієї норми вбачається, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є встановлення факту перебування особи на посаді та виконання нею робіт у закладі охорони здоровя, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Спеціальний стаж - це період роботи в певних умовах праці чи на посадах, з якими законодавець пов'язує пільгове (або за особливими правилами) пенсійне забезпечення. Вислуга років є видом спеціального стажу. Це період виконання особливого роду трудової діяльності або державної служби, коли до особи, яка її здійснює, пред'являють особливі вікові, а також підвищені психічні та фізичні вимоги, при тривалому виконанні якої особа втрачає відповідну професійну працездатність.

Як встановлено судом під час розгляду справи, згідно відомостей трудової книжки БТ-І № 6929668 від 01.09.1983 року у спірний період часу ОСОБА_1 працювала:

- з 01.01.2001 року по 02.01.2012 року на посаді лікаря - гінеколога жіночої консультації міській лікарні № 27 м. Донецька (рішенням Донецької міської ради № 19/19 від 20.05.2008 року міська лікарня № 27 м. Донецька перейменована в КУ «Лікувально-профілактичний заклад міська поліклініка № 27 м. Донецька»);

- з 03.01.2012 року по 30.09.2013 року на посаді лікаря акушера - гінеколога в Центрі первинної медико - санітарної допомоги № 5 м. Донецька;

- з 01.10.2013 року по 16.03.2015 року на посаді лікаря акушера - гінеколога в КУ «Лікувально-профілактичний заклад міська поліклініка № 27 м. Донецька».

Заочним рішенням від 26 червня 2017 року у справі № 263/14452/16-ц, яке набрало законної сили, трудовий договір, укладений 01.10.2013 року між Позивачем та КУ «Лікувально-профілактичний заклад міська поліклініка № 27 м. Донецька», визнано розірваним на підставі ст. 38 КЗпП України з 16 березня 2015 року.

Тобто з трудової книжки Позивача вбачається безперервний стаж з 01.01.2001 року по 16.03.2015 року на посаді лікаря - гінеколога жіночої консультації та лікаря акушера - гінеколога.

Додатково Позивачем надані наступні документи: розрахункові листки по заробітній платі з 2001 року по листопад 2014 року, з яких вбачається отримання Позивачем заробітної плати та утримання з заробітної плати Позивача єдиного соціального внеску в спірні періоди; свідоцтва про проходження підвищення кваліфікації як лікаря акушера - гінеколога в 1997, 2007, 2011, 2012 роках; грамоти за 2009, 2014 роки; сертифікати про участь в семінарах та конференціях в 2003, 2004, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013 роках; посвідчення №1 про проходження 28.11.2012 року атестації в атестаційній комісії при Донецькому обласному управлінні охорони здоров'я; посадова інструкція лікаря акушера - гінеколога ОСОБА_1, затвердженої Головним лікарем КУ «ЛПЗ міська поліклініка № 27 м. Донецьк» 02 січня 2009 року.

Відповідачем надані індивідуальні відомості про застраховану особу (Позивача), із яких вбачається, що остання отримувала заробітну плату з січня 2001 року по вересень 2014 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. №909 (із внесеними змінами) затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, серед яких є лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад) у лікарняних закладах, лікувально-профілактичні закладах особливого типу.

Так, відповідно до п. 2 Переліку, право на пенсію за вислугою років мають лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад), що працюють у лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, установах з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри.

Згідно з приміткою 2 постанови № 909, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Отже, твердження Відповідача щодо не підтвердження Позивачем пільгового характеру роботи, оскільки спеціальний стаж не підтверджено даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, та наявна не відповідність даних трудової книжки та реєстру застрахованих осіб з 01.01.2001 року по 31.12.2009 року, не може бути підставою для відмови в зарахуванні спірного періоду, оскільки в трудовій книжці містяться відомості про посаду, що дає право на призначення пільгової пенсії за вислугою років, відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд також наголошує, що Позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов'язків підприємством. Дана правова позиція викладена в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України № 212/11/14-14 від 18.02.2014 року. Тому позовні вимоги в частині зарахування вищевказаних періодів до страхового стажу Позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, Відповідач всупереч конституційним гарантіям, без законних підстав, протиправно не врахував до страхового та пільгового стажу Позивача спірні періоди роботи, а отже суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області (87548, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Зелінського, б. 27А, ), про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах, зобов'язання зарахувати до спеціального стажу періодів роботи та повторно розглянути заяву про призначення пенсії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області від 09 січня 2018 року, яким відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ОСОБА_1.

Зобов'язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області зарахувати до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи ОСОБА_1:

- з 01.01.2001 року по 02.01.2012 року у Міській лікарні №27 м. Донецька (перейменована в КУ «Лікувально-профілактичний заклад міська поліклініка № 27 м. Донецька») на посаді лікаря-гінеколога;

- з 03.01.2012 року по 30.09.2013 року у КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5 м. Донецька» на посаді лікаря акушера-гінеколога;

- з 01.10.2013 року по 16.03.2015 року у КУ «Лікувально-профілактичний заклад міська поліклініка № 27 м. Донецька» на посаді лікаря акушера-гінеколога.

Зобов'язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.11.2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення складене в повному обсязі 11 червня 2018 року.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Череповський Є.В.