Справа № 812/260/17
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 червня 2018 року

Київ

справа №812/260/17

адміністративне провадження №К/9901/49635/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року у справі № 812/260/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Верховного Суду від 14.05.2018 року касаційна скарга Офісу великих платників податків ДФС у справі № 812/260/17 залишена без руху, оскільки, клопотання відповідача про поновлення строку на касаційне оскарження визнано необґрунтованим, тому що, останній посилався на те, що первісна касаційна скарга була повернута ухвалою Верховного Суду, у зв'язку із підписанням касаційної скарги представником відповідача повноваження якого не підтверджені, проте копії конверта, яким направлялась копія ухвали про повернення касаційної скарги не надано, що унеможливлювало зробити висновок про намір податкового органу звернутись до суду повторно з касаційною скаргою у найкоротший строк. Скаржнику встановлено строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 243) копія ухвали про залишення касаційної скарги без руху отримана 25.05.2018 року, що підтверджено розпискою у вказаному повідомленні.

04.06.2018 (згідно зі штампом вхідної кореспонденції суду) скаржником надіслано до суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що первісна касаційна скарга була подана в межах строку на касаційне оскарження, однак повернута ухвалою Верховного Суду від 29.01.2018, у зв'язку із несплатою судового збору та наданням копії довіреності, яка не є довіреністю юридичної особи, втім, на думку заявника, це не перешкоджає реалізації ним права на повторне звернення до суду касаційної інстанції, оскільки наведені обставини свідчать про наявність поважних підстав пропуску строку, встановленого процесуальним законом для подання касаційної скарги. Крім того, податковим органом додано світлокопію конверта, яким направлялась первісна касаційна скарга, з штрихкодового ідентифікатора якого вбачається, що ухвала Верховного Суду про повернення касаційної скарги була отримана скаржником 08.02.2018, а повторно відповідач звернувся до суду 27.04.2018.

Відповідно до частини 1 статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною 2 статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов'язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов'язків, встановлених законом або судом.

Такими процесуальними обов'язками учасників справи визначено, крім іншого, дотримання строку на касаційне оскарження судових рішень, а також виконання встановлених законом вимог щодо форми і змісту касаційної скарги, зокрема, надання документа про сплату судового збору.

Таким чином, відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту, також, і в частині надання документа про сплату судового збору.

Це стосується і заявників, які, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов'язків поряд з іншими учасниками справи, діють як суб'єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а відтак відсутність у податкового органу коштів, призначених для цієї мети, ускладнена і тривала процедура здійснення видатків бюджету і, як наслідок, невиконання через це вимог закону і суду, своїх процесуальних обов'язків, не може слугувати поважною підставою пропуску строку касаційного оскарження судового рішення, оскільки кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі з урахуванням здійснених видатків за минулий бюджетний період.

З огляду на наведене, відповідач не позбавлений можливості протягом усього поточного бюджетного року, здійснювати видатки бюджету, передбачені для сплати судового збору на підставі кошторису, а у разі його відсутності проекту кошторису, тимчасового індивідуального кошторису, тимчасового розпису бюджету в обсязі, не меншому за розмір використаних бюджетних коштів у минулому періоді й, при цьому, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення своєчасної сплати судового збору з урахуванням часу, необхідного для вирішення організаційних питань стосовно узгодження таких витрат з розпорядником коштів, їх виділення та одержання необхідних платіжних документів.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов'язані з дійсно непереборними та об'єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання касаційної скарги.

Зважаючи на викладене, зазначені відповідачем підстави для поновлення строку касаційного оскарження не можна визнати поважними, оскільки останні не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надають їй права у будь-який необмежений після спливу цього строку час реалізовувати право на касаційне оскарження судових рішень.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-УІІІ) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 4 частини 1 статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання Офісу великих платників податків ДФС про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу великих платників податків ДФС на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року у справі № 812/260/17.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: підписІ.А. Васильєва
підписС.С. Пасічник
підписВ.П. Юрченко