Справа № 817/301/18
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2018 року м. Рівне №817/301/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
доГоловного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування рішень,
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3, позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - ГУ ДФС у Рівненській області, відповідач) та з врахуванням заяви про зміну предмету позову просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 12.12.2017 року № НОМЕР_1, №, №, вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-118 від 12.12.2017 року, рішення № від 12.12.2017 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки акта перевірки, на підставі якого прийнято оспорювані рішення податкового органу, не ґрунтуються на достовірних, об'єктивних та належним чином встановлених і відображених у акті даних, не відповідають фактичним обставинам та суперечать чинному законодавству. Зазначає, що відповідачем в акті перевірки не наведено посилання на певні господарські операції та відповідні первинно-бухгалтерські документи та податкові накладні. Зі змісту акту перевірки не можливо встановити, яким чином та на підставі яких документальних доказів податковий орган дійшов подібних висновків. Також в акті перевірки відсутні посилання на конкретні первинні та податкові документи із зазначенням їх реквізитів та дат їх складання. Відтак, оспорювані рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідач, ГУ ДФС у Рівненській області, позов не визнав з підстав, викладених у відзиві, який обґрунтований тим, що відповідно до результатів перевірки, встановлено порушення позивачем п. 164.1, п. 164.3 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п. 177.1, п. 177.2, п. 177.4 ст. 177, п. 180.17 ст. 180, пп. 185.1 ст. 185, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198, п. 203.1 ст. 203, підпункти 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового Кодексу України та п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 11 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», тому обґрунтовано донараховано суми грошових зобов'язань та штрафні санкції з податку на доходи фізичних осіб, єдиного податку, податку на додану вартість та військового збору. Вважає оспорювані податкові повідомлення-рішення, вимогу та рішення правомірними та такими, що прийняті в межах повноважень, наданих чинним законодавством.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне.

Судом встановлено, що в період з 11.10.2017 року по 25.10.2017 року працівниками Головного управління ДФС у Рівненській області була проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2016 року.

За результатами такої перевірки було складено Акт №1235/17-00-13-09/НОМЕР_2 від 08.11.2017 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_2, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р. та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011р. по 31.12.2016р.» (далі акт перевірки).

Згідно висновків акту перевірки, документальною плановою виїзною перевіркою встановлені, в т.ч., порушення:

1. п. 164.1, п. 164.3 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п. 177.1, п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 року (із змінами і доповненнями), донарахована за результатами перевірки сума податку на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю становить 663 847,29 грн. за 2016 рік.

2. перевіркою достовірності відображених показників у поданих Деклараціях з податку на додану вартість за період з 01.02.2016 року по 31.12.2016 року встановлено, що в порушення п. 180.17 ст. 180, пп. 185.1 ст. 185, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198, п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 року (із змінами і доповненнями) донараховано до сплати в бюджет податку на додану вартість на загальну суму 326 033 грн., в т.ч. в листопаді 2016 року 37 915 грн. та в грудні 2016 року 288 118 грн.

3. підпункти 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 року (із змінами і доповненнями), в результаті чого донарахована за результатами перевірки сума військового збору у розмірі 55 320,61 грн. за 2016 рік.

4. п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 11 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» №2464 від 08.07.2010 року за результатами проведеної перевірки донараховано єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування на загальну суму 72 204 грн. за 2016 рік.

На підставі таких висновків акту перевірки ГУ ДФС у Рівненській області прийнято:

- податкове повідомлення рішення № від 12.12.2017 року, яким донараховано грошове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на суму 829 809,11 грн., в т.ч. 663 847,29 грн. за податковими зобовязаннями та 165 961,82 грн. за штрафними санкціями;

- податкове повідомлення рішення № від 12.12.2017 року, яким донараховано грошове зобовязання з податку на додану вартість на суму 407 541,25 грн., в т.ч. 326 033 грн. за податковими зобовязаннями та 81 508,25 грн. за штрафними санкціями;

- податкове повідомлення рішення № від 12.12.2017 року, яким донараховано грошове зобовязання з військового збору на суму 69 150,76 грн., в т.ч. 55 320,61 грн. за податковими зобовязаннями та 13 830,15 грн. за штрафними санкціями;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-118 від 12.12.2017 року, якою вимагається сплатити недоїмку з єдиного внеску в розмірі 72 204 грн.;

- рішення № від 12.12.2017 року про застосування штрафних санкцій в розмірі 7 220,40 грн. за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску;

Всього донараховано зобов'язань на суму 1 472 029,81 грн.

Вважаючи такі рішення фіскального органу протиправними, ФОП ОСОБА_3 звернулася до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно акту перевірки, в період з 01.01.2014 року по 31.03.2016 року позивач здійснювала господарську діяльність на загальній системі оподаткування.

Відповідачем встановлено, що при перевірці витрати на придбання товарів (робіт, послуг) визначені на підставі виписок з банківських рахунків, первинних документів (накладні на придбання товарів та послуг, договорів та ін.), та інших документів, що посвідчують факт понесення відповідних витрат пропорційно факту отримання доходу, тобто витрати безпосередньо повязані з одержанням доходу.

Валові витрати в ході перевірки визначено на підставі наступних документів:

- пиловник/фансировина/гранули - видаткові накладні, товарно-транспортні накладні тощо на загальну суму 3 071 218,31 грн.;

- переробка лісоматеріалів - видаткові накладні, акти виконаних робіт на загальну суму 2 011 113,25грн.;

- дизельне пальне - видаткові накладні, фіскальні чеки тощо на загальну суму 3 826 449 грн.;

- ремонт транспортних засобів, запчастини, шини - видаткові накладні, акти виконаних робіт, товарні чеки тощо на загальну суму 1 440 802 грн.;

- оренда транспортних засобів - акти виконаних робіт на загальну суму 353 333 грн.

- послуги перевезення за кордон - акти виконаних робіт на загальну суму 71 640 грн.

- заробітна плата - відомість нарахування заробітної плати, розрахункові відомості, банківські виписки на загальну, суму 43 100грн;

- інші витрати (стоянка, зважування, біржова винагорода, сертифікати, комісія банку та інші) - видаткові накладні, акти виконаних робіт, товарні чеки, банківські виписки тощо на загальну суму 74 642 грн.

Перевіркою правильності визначення витрат, визначеними в ході перевірки за період діяльності з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року встановлено розбіжності на суму 3 688 040,37 грн. за 2016 рік, чим порушено п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.10 № 2755-VІ (із змінами та доповненнями).

Отже, в порушення п. 164.1, п. 164.3 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п. 177.1, п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ (із змінами та доповненнями) донарахована за результатами перевірки сума податку на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю становить 663 847,29 грн. за 2016 рік.

Проте, суд не погоджується із висновком акту перевірки щодо не підтвердження валових витрат за 2016 рік, оскільки позивачем до перевірки та матеріалів справи надано первинні бухгалтерські документи, що підтверджують понесені витрати, а саме: товарно-транспортні накладні по господарських операціях з ТОВ «СВІССКРОНО» (у т.ч. реєстр товарно-транспортних накладних, акти приймання) за період з 01.09.2016 року по 29.12.2016 року, товарно-транспортні накладні з ТОВ «ГАЛИЦЬКА ГУРТІВНЯ» (у т.ч. реєстр товарно-транспортних накладних, акти приймання) за період з 01.09.2016 року по 30.12.2016 року, договір купівлі-продажу необробленої деревини №255/14-09-2016 від 14.09.2016 року (з додатками), договір купівлі-продажу необробленої деревини №256/14-09-2016 від 14.09.2016 року (з додатками), договір купівлі-продажу необробленої деревини №254/14-09-2016 від 14.09.2016 року (з додатками), договір купівлі-продажу необробленої деревини №321/22-06-2016 від 22.06.2016 року (з додатками), договір купівлі-продажу необробленої деревини №323/22-06-2016 від 22.06.2016 року (з додатками), договір купівлі-продажу необробленої деревини №319/22-06-2016 від 22.06.2016 року (з додатками), договір купівлі-продажу необробленої деревини №320/22-06-2016 від 22.06.2016 року (з додатками), договір купівлі-продажу необробленої деревини №111/19-04-2016 від 19.04.2016 року (з додатками), договір купівлі-продажу необробленої деревини №112/19-04-2016 від 19.04.2016 року (з додатками), договір купівлі-продажу необробленої деревини №3/24-03-2016 від 24.03.2016 року (з додатками), договір купівлі-продажу необробленої деревини №5/24-03-2016 від 24.03.2016 року (з додатками), договір купівлі-продажу необробленої деревини №7/24-03-2016 від 24.03.2016 року (з додатками), договір купівлі-продажу необробленої деревини №6/24-03-2016 від 24.03.2016 року (з додатками), договір купівлі-продажу необробленої деревини №4/24-03-2016 від 24.03.2016 року (з додатками), видаткова накладна №158 від 30.11.2016 року, акт здачі-приймання послуг від 30.11.2016 року, рахунок-фактура №242 від 16.11.2016 року (з додатком), платіжне доручення №404 від 18.11.2016 року, рахунок на оплату №5233 від 18.11.2016 року, міжнародна товарно-транспортна накладна з митною декларацією, платіжне доручення № 392 від 16.11.2016 року, рахунок на оплату №5194 від 16.11.2016 року, рахунок-фактура №334 від 15.11.2016 року (з додатками), платіжне доручення №344 від 07.11.0216 року, рахунок №2 від 07.06.2016 року, платіжне доручення №350 від 08.11.2016 року, рахунок на оплату №5034 від 07.11.2016 року, рахунок-фактура №1 від 07.11.0216 року (з додатком), Накладна №101 від 07.11.0216 року, товарно-транспортна накладна №101 від 07.11.2016 року, митна декларація від 07.11.2016 року, міжнародна товарно-транспортна накладна, рахунок-фактура №1 від 07.11.2016 року, платіжне доручення №4 від 23.02.2016 року (з рахунком на оплату), платіжне доручення №3 від 22.02.2016 року (з рахунком на оплату), платіжне доручення №2 від 19.02.2016 року (з рахунком на оплату), товарно-транспортні накладні з ТОВ «ОДЕК» Україна за період з 21.04.2016 року по 16.12.2016 року, товарно-транспортні накладні з ТОВ «КОСТОПІЛЬСЬКИЙ ФАНЕРНИЙ ЗАВОД» за період з 11.05.2016 року по 30.12.2016 року, товарно-транспортні накладні з ТОВ «КРОНОСПАН УА» (з актами приймання, актом виконаних робіт) за період з 13.07.2016 року по 27.12.2016 року, договір про надання послуг №2011/2016 від 20.11.2016 року, договір про надання послуг №37 від 03.10.2016 року, договір поставки нафтопродуктів №К-Ю-0816-297 від 17.08.2016 року (з додатками), договір купівлі-продажу нафтопродуктів від 05.09.2016 року, договір на відпуск паливно-мастильних матеріалів (ПММ) №ДГ-19199 від 05.09.2016 року (з додатками), договір на сервісне обслуговування та продаж запасних частин №067/16 від 31.08.2016 року, договір про надання послуг №19 від 22.08.2016 року, договір поставки №543282 від 08.09.2016 року, договір поставки №101833 від 08.09.2016 року, договір поставки №8/16 від 23.09.2016 року, договір купівлі-продажу та обслуговування №Р-265 від 08.09.2016 року, договір поставки №ФР-005146 від 05.09.2016 року, договір на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів №201609/260 від 19.09.2016 року (з додатками), договір на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів №Р-121 від 07.11.2016 року, договір підряду №1112/16 від 11.12.2016 року (з додатками), договір підряду №ТР-3011/16 від 30.11.2016 року, договір підряду №ТР-11/16 від 16.11.2016 року, договір підряду №ТР-08/16 від 09.08.2016 року, договір №642 від 31.10.2016 року, договір про надання послуг по перевезенню лісоматеріалів №05/16 від 30.08.2016 року, договір №16/01-04-15/06-20 від 15.04.2016 року (з додатками), договір №ФО ОСОБА_3О./ТР 79-16/ від 10.05.2016 року, договір перевезення №1-ТР/2016 від 01.09.2016 року, платіжні доручення, видаткові накладні, акти виконаних робіт, рахунки на оплату, прибуткові накладні, ати здачі-прийняття робіт (надання послуг) за період з 01.09.2016 року по 29.12.2016 року (платіжне доручення №613 від 29.12.2016 року, рахунок на оплату №1962 від 30.11.2016 року, акт виконаних робіт від 30.11.2016 року, платіжне доручення №614 від 29.12.2016 року, рахунок на оплату №1781 від 07.11.2016 року, акт виконаних робіт від 07.11.2016 року, платіжне доручення №615 від 29.12.2016 року, рахунок на оплату №1844 від 16.11.2016 року, акт виконаних робіт від 16.11.2016 року, платіжне доручення №616 від 29.12.2016 року, рахунок на оплату №1826 від 12.11.2016 року, акт виконаних робіт від 12.11.2016 року, платіжне доручення №617 від 29.12.2016 року, рахунок на оплату №26640 від 27.12.2016 року, видаткова накладна №27461 від 27.12.2016 року, рахунок до сплати №26776 від 28.12.2016 року, видаткова накладна №27597 від 28.12.2016 року, платіжне доручення №598 від 26.12.2016 року, платіжне доручення №597 від 26.12.2016 року, видаткова накладна №27084 від 22.12.2016 року, рахунок на оплату №26272 від 22.12.2016 року, платіжне доручення №596 від 26.12.2016 року, видаткова накладна №26491 від 15.12.2016 року, рахунок на оплату №25685 від 15.12.2016 року, платіжне доручення №595 від 26.12.2016 року, видаткова накладна №26492 від 15.12.2016 року, рахунок на оплату №25686 від 15.12.2016 року, платіжне доручення №595 від 26.12.2016 року, видаткова накладна №26387 від 14.12.2016 року, рахунок на оплату №25585 від 14.12.2016 року, платіжне доручення №593 від 26.12.2016 року, видаткова накладна №26355 від 13.12.2016 року, рахунок на оплату №25555 від 13.12.2016 року, платіжне доручення №592 від 26.12.2016 року, видаткова накладна №26354 від 13.12.2016 року, рахунок на оплату №25554 від 13.12.2016 року, платіжне доручення №591 від 26.12.2016 року, видаткова накладна №26296 від 13.12.2016 року, рахунок на оплату №25496 від 13.12.2016 року, платіжне доручення №590 від 26.12.2016 року, видаткова накладна №26293 від 13.12.2016 року, рахунок на оплату №25493 від 13.12.2016 року, платіжне доручення №589 від 26.12.2016 року, видаткова накладна №26127 від 12.12.2016 року, рахунок на оплату №25329 від 12.12.2016 року, платіжне доручення №588 від 26.12.2016 року, видаткова накладна №25988 від 09.12.2016 року, рахунок на оплату №25187 від 09.12.2016 року, платіжне доручення №587 від 26.12.2016 року, платіжне доручення №549 від 15.12.2016 року, рахунок на оплату №С від 08.12.2016 року, акт виконаних робіт №С від 09.12.2016 року, платіжне доручення №553 від 20.12.2016 року, рахунок на оплату №С від 20.12.2016 року, акт виконаних робіт №С від 20.12.2016 року, платіжне доручення №519 від 09.12.2016 року, видаткова накладна №24828 від 26.11.2016 року, рахунок на оплату №24015 від 26.11.2016 року, платіжне доручення №518 від 09.12.2016 року, видаткова накладна №24972 від 28.11.2016 року, рахунок на оплату №24158 від 28.11.2016 року, платіжне доручення №517 від 09.12.2016 року, видаткова накладна №24961 від 28.11.2016 року, рахунок на оплату №24146 від 28.11.2016 року, платіжне доручення №520 від 09.12.2016 року, видаткова накладна №24823 від 26.11.2016 року, рахунок на оплату №24010 від 26.11.2016 року, платіжне доручення №521 від 09.12.2016 року, видаткова накладна №24717 від 25.11.2016 року, рахунок на оплату №23909 від 25.11.2016 року, платіжне доручення №522 від 09.12.2016 року, видаткова накладна №24713 від 25.11.2016 року, рахунок на оплату №23905 від 25.11.2016 року, платіжне доручення №523 від 09.12.2016 року, видаткова накладна №23726 від 14.11.2016 року, рахунок на оплату №22925 від 14.11.2016 року, платіжне доручення №524 від 09.12.2016 року, видаткова накладна №24801 від 26.11.2016 року, рахунок на оплату №23989 від 26.11.2016 року, платіжне доручення №525 від 09.12.2016 року, видаткова накладна №24477 від 23.11.2016 року, рахунок на оплату №23674 від 23.11.2016 року, платіжне доручення №543 від 09.12.2016 року, видаткова накладна №24370 від 22.11.2016 року, рахунок на оплату №23560 від 22.11.2016 року, платіжне доручення №527 від 12.12.2016 року, рахунок-фактура №000198594/16 від 10.11.2016 року, видаткова накладна №FTM00067181/16 від 11.11.2016 року, акт прийому-передачі товару №FTM00067181/16 від 11.11.2016 року, платіжне доручення №528 від 12.12.2016 року, рахунок-фактура №000201778/16 від 15.11.2016 року, видаткова накладна №FTM00068122/16 від 15.11.2016 року, акт прийому-передачі товару №FTM00068122/16 від 15.11.2016 року, платіжне доручення №529 від 12.12.2016 року, рахунок-фактура №000202076/16 від 15.11.2016 року, видаткова накладна №FTM00068234/16 від 15.11.2016 року, акт прийому-передачі товару №FTM00068234/16 від 15.11.2016 року, платіжне доручення №530 від 12.12.2016 року, рахунок-фактура №000202045/16 від 15.11.2016 року, видаткова накладна №FTM00068692/16 від 16.11.2016 року, акт прийому-передачі товару №FTM00068692/16 від 16.11.2016 року, платіжне доручення №531 від 12.12.2016 року, рахунок-фактура №000204069/16 від 17.11.2016 року, видаткова накладна №FTM00069514/16 від 18.11.2016 року, акт прийому-передачі товару №FTM00069514/16 від 18.11.2016 року, платіжне доручення №532 від 12.12.2016 року, рахунок-фактура №000207484/16 від 22.11.2016 року, видаткова накладна №FTM00070172/16 від 22.11.2016 року, акт прийому-передачі товару №FTM00070172/16 від 22.11.2016 року, платіжне доручення №546 від 15.12.2016 року, рахунок-фактура №000200272/16 від 14.11.2016 року, платіжне доручення №547 від 15.12.2016 року, рахунок-фактура №000209893/16 від 24.11.2016 року, видаткова накладна №FTM00071206/16 від 24.11.2016 року, акт прийому-передачі товару №FTM00071206/16 від 24.11.2016 року, платіжне доручення №558 від 20.12.2016 року, рахунок-фактура №000208532/16 від 23.11.2016 року, видаткова накладна №FTM00071020/16 від 24.11.2016 року, акт прийому-передачі товару №FTM00071020/16 від 24.11.2016 року, платіжне доручення №559 від 20.12.2016 року, рахунок-фактура №000212915/16 від 28.11.2016 року, видаткова накладна №FTM00072170/16 від 28.11.2016 року, акт прийому-передачі товару №FTM00072170/16 від 28.11.2016 року, платіжне доручення №602 від 26.12.2016 року, рахунок-фактура №000228018/16 від 15.11.2016 року, видаткова накладна №FTM00077460/16 від 15.11.2016 року, акт прийому-передачі товару №FTM00077460/16 від 15.11.2016 року, платіжне доручення №603 від 26.12.2016 року, рахунок-фактура №000231300/16 від 20.11.2016 року, видаткова накладна №FTM00079498/16 від 22.11.2016 року, накладні Б/Н від 01.12.2016 року, рахунок №128 від 2016 року, платіжне доручення №545 від 14.12.2016 року, платіжне доручення №544 від 14.12.2016 року, рахунок №124 від 14.11.2016 року, акт виконаних робіт №124 від 11.2016 року, платіжне доручення №495 від 05.12.2016 року, рахунок-фактура №СФ-0000111 від 03.11.2016 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 05.12.2016 року, платіжне доручення №500 від 07.12.2016 року, рахунок-фактура №СФ-0000122 від 07.12.2016 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 07.12.2016 року, платіжне доручення №554 від 20.12.2016 року, платіжне доручення №486 від 30.11.2016 року, рахунок-фактура №СФ-0179880 від 31.10.2016 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 13.10.2016 року, платіжне доручення №535 від 13.12.2016 року, платіжне доручення №534 від 13.12.2016 року, рахунок № від 12.12.2016 року, платіжне доручення №550 від 16.12.2016 року, платіжне доручення №551 від 16.12.2016 року, рахунок № від 16.12.2016 року, платіжне доручення №561 від 22.12.2016 року, платіжне доручення №562 від 22.12.2016 року, платіжне доручення №489 від 01.12.2016 року, платіжне доручення №490 від 01.12.2016 року, платіжне доручення №582 від 26.12.2016 року, платіжне доручення №581 від 26.12.2016 року, платіжне доручення №600 від 26.12.2016 року, платіжне доручення №601 від 26.12.2016 року, платіжне доручення №611 від 29.12.2016 року, платіжне доручення №610 від 29.12.2016 року, платіжне доручення №612 від 29.12.2016 року, платіжне доручення №552 від 16.12.2016 року, платіжне доручення №496 від 05.12.2016 року, платіжне доручення №526 від 12.12.2016 року, платіжне доручення №538 від 13.12.2016 року, платіжне доручення №565 від 23.12.2016 року, видаткова накладна №25214 від 01.12.2016 року, платіжне доручення №566 від 23.12.2016 року, видаткова накладна №25444 від 03.12.2016 року, платіжне доручення №567 від 23.12.2016 року, видаткова накладна №25495 від 05.12.2016 року, платіжне доручення №568 від 23.12.2016 року, видаткова накладна №25502 від 05.12.2016 року, рахунок на оплату №24697 від 05.12.2016 року, платіжне доручення №569 від 23.12.2016 року, видаткова накладна №25503 від 05.12.2016 року, рахунок на оплату №24698 від 05.12.2016 року, платіжне доручення №570 від 23.12.2016 року, видаткова накладна №25800 від 07.12.2016 року, рахунок на оплату №24993 від 07.12.2016 року, платіжне доручення №571 від 23.12.2016 року, видаткова накладна №25865 від 08.12.2016 року, рахунок на оплату №25058 від 08.12.2016 року, платіжне доручення №572 від 23.12.2016 року, видаткова накладна №25869 від 08.12.2016 року, рахунок на оплату №25062 від 08.12.2016 року, платіжне доручення №511 від 08.12.2016 року, рахунок на оплату №21452 від 08.12.2016 року, платіжне доручення №507 від 08.12.2016 року, видаткова накладна №4386 від 27.10.2016 року, платіжне доручення №499 від 06.12.2016 року, платіжне доручення №576 від 23.12.2016 року, рахунок на оплату №4423 від 23.12.2016 року, видаткова накладна №4929 від 23.11.2016 року, платіжне доручення №577 від 23.12.2016 року, рахунок на оплату №4735 від 15.12.2016 року, видаткова накладна №5318 від 15.12.2016 року, платіжне доручення №515 від 09.12.2016 року, платіжне доручення №516 від 09.12.2016 року, видаткова накладна №ДТ-0002016 від 30.11.2016 року, рахунок-фактура №ДТ-0002971 від 28.11.2016 року, платіжне доручення №536 від 13.12.2016 року, видаткова накладна №ДТ-0002046 від 05.12.2016 року, рахунок-фактура №ДТ-0003034 від 02.12.2016 року, платіжне доручення №575 від 23.12.2016 року, видаткова накладна №ДТ-0002158 від 23.12.2016 року, рахунок-фактура №ДТ-0003111 від 09.12.2016 року, платіжне доручення №609 від 28.12.2016 року, видаткова накладна №ДТ-0002132 від 20.12.2016 року, платіжне доручення №574 від 23.12.2016 року, видаткова накладна №ДТ-0002069 від 09.12.2016 року, рахунок-фактура №ДТ-0003087 від 08.12.2016 року, платіжне доручення №573 від 23.12.2016 року, видаткова накладна №ДТ-0002055 від 07.12.2016 року, рахунок-фактура №ДТ-0003054 від 05.12.2016 року, акт виконаних робіт №1627418 від 22.11.2016 року, платіжне доручення №457 від 24.11.2016 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 24.11.2016 року, рахунок-фактура №СФ-0000118 від 24.11.2016 року, платіжне доручення №431 від 22.11.2016 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 22.11.2016 року, рахунок-фактура №СФ-0000114 від 17.11.2016 року, платіжне доручення №411 від 18.11.2016 року, рахунок на оплату №21402 від 25.10.2016 року, видаткова накладна №22153 від 25.10.2016 року, платіжне доручення №412 від 18.11.2016 року, видаткова накладна №23196 від 07.11.2016 року, рахунок на оплату №22410 від 07.11.2016 року, платіжне доручення №413 від 18.11.2016 року, видаткова накладна №23129 від 05.11.2016 року, рахунок на оплату №22344 від 05.11.2016 року, платіжне доручення №414 від 18.11.2016 року, видаткова накладна №23488 від 10.11.2016 року, рахунок на оплату №22696 від 10.11.2016 року, платіжне доручення №415 від 18.11.2016 року, видаткова накладна №23435 від 09.11.2016 року, рахунок на оплату №22643 від 09.11.2016 року, платіжне доручення №416 від 18.11.2016 року, видаткова накладна №23315 від 08.11.2016 року, рахунок на оплату №22527 від 08.11.2016 року, платіжне доручення №436 від 22.11.2016 року, видаткова накладна №24177 від 18.11.2016 року, рахунок на оплату №23366 від 18.11.2016 року, платіжне доручення №437 від 22.11.2016 року, платіжне доручення №441 від 22.11.2016 року, платіжне доручення №440 від 22.11.2016 року, платіжне доручення №439 від 22.11.2016 року, платіжне доручення №438 від 22.11.2016 року, платіжне доручення №461 від 24.11.2016 року, платіжне доручення №462 від 24.11.2016 року, видаткова накладна №1123 від 16.11.2016 року, рахунок на оплату №18227 від 16.11.2016 року, платіжне доручення №455 від 24.11.2016 року, платіжне доручення №446 від 23.11.2016 року, акт прийому-передачі виконаних робіт №SVA-000502 від 22.11.2016 року, акт №21688 від 20.10.2016 року, прибуткова накладна №6044 від 01.11.2016 року, прибуткова накладна №6045 від 01.11.2016 року, платіжне доручення №358 від 09.11.2016 року, платіжне доручення №465 від 24.11.2016 року, платіжне доручення №464 від 24.11.2016 року, платіжне доручення №453 від 24.11.2016 року, рахунок №4423 від 23.11.2016 року, рахунок на оплату №3790 від 25.10.2016 року, видаткова накладна №4407 від 28.10.2016 року, платіжне доручення №389 від 15.11.2016 року, платіжне доручення №388 від 15.11.2016 року, платіжне доручення №360 від 10.11.2016 року, платіжне доручення №346 від 07.11.2016 року, рахунок на оплату №С від 07.11.2016 року, акт виконаних робіт №С від 07.11.2016 року, платіжне доручення №337 від 03.11.2016 року, рахунок на оплату №С від 03.11.2016 року, акт виконаних робіт №С від 03.11.2016 року, платіжне доручення №339 від 04.11.2016 року, рахунок на оплату №С від 04.11.2016 року, акт виконаних робіт №С від 04.11.2016 року, платіжне доручення №336 від 03.11.2016 року, видаткова накладна №21964 від 24.10.2016 року, рахунок на оплату №21212 від 24.10.2016 року, платіжне доручення №335 від 03.11.2016 року, видаткова накладна №21983 від 24.10.2016 року, рахунок на оплату №21231 від 24.10.2016 року, платіжне доручення №334 від 03.11.2016 року, рахунок на оплату №21165 від 21.10.2016 року, видаткова накладна №21915 від 21.10.2016 року, платіжне доручення №333 від 03.11.2016 року, видаткова накладна №22081 від 25.10.2016 року, рахунок на оплату №21327 від 25.10.2016 року та інші), поточні витрати (квитанції, чеки, товарні чеки, експрес накладні тощо) за 1-4 квартал 2016 року, договір про надання юридичних послуг №04/01/16-РСО від 04.01.2016 року, акт приймання-передачі наданих юридичних послуг №1 від 29.01.2016 року, акт приймання-передачі наданих юридичних послуг №2 від 29.02.2016 року, акт приймання-передачі наданих юридичних послуг №3 від 31.03.2016 року, акт приймання-передачі наданих юридичних послуг №4 від 29.04.2016 року, акт приймання-передачі наданих юридичних послуг №5 від 31.05.2016 року, акт приймання-передачі наданих юридичних послуг №6 від 30.06.2016 року, акт приймання-передачі наданих юридичних послуг №7 від 29.07.2016 року, акт приймання-передачі наданих юридичних послуг №8 від 31.08.2016 року, акт приймання-передачі наданих юридичних послуг №9 від 30.09.2016 року, акт приймання-передачі наданих юридичних послуг №10 від 31.10.2016 року, акт приймання-передачі наданих юридичних послуг №11 від 30.11.2016 року, акт приймання-передачі наданих юридичних послуг №12 від 30.12.2016 року, платіжне доручення №674 від 19.01.2017 року, платіжне доручення №673 від 19.01.2017 року.

Крім того, твердження відповідача щодо не підтвердження валових витрат є по своїй суті лише припущеннями, які не можуть бути підставою для донарахування податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб, та є прямим порушенням Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків фізичними особами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.03.2013 року №395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.04.2013 року за №607/23139 (далі по тексту Порядок №395).

Відповідно до п. 2.3.2.2 Порядку №395, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно:

чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) діяльності платника податків та операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень;

зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи з обліку, та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних документів або ненадання їх чи інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення;

у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт про складання такого акта відображається в акті документальної перевірки;

у разі надання платником податків або його законними представниками посадовим (службовим) особам органу державної податкової служби письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти про надання таких пояснень необхідно відобразити в акті.

Між тим, з описової частини акту перевірки вбачається, що зміст встановленого в ході перевірки позивача порушення податкового законодавства в частині заниження податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб зводиться лише до табличного відображення даних фіскального органу, встановлених у ході перевірки із зазначенням певних розбіжностей. Будь-яких розрахунків виявлених розбіжностей податковим органом не наведено, як і не наведено посилання на певні господарські операції та відповідні первинно-бухгалтерські документи та податкові накладні. Зі змісту акту перевірки не можливо встановити, яким чином та на підставі яких документальних доказів податковий орган дійшов подібних висновків. Також в акті перевірки відсутні посилання на конкретні первинні та податкові документи із зазначенням їх реквізитів та дат їх складання.

Таким чином, наведене вказує на порушення норм чинного законодавства при складанні акту перевірки, оскільки викладені в ньому факти не ґрунтуються на документах первинного бухгалтерського та податкового обліку, що є суб'єктивним припущенням перевіряючих та порушенням відповідачем встановленого законодавством порядку проведення перевірки, а викладені відповідачем висновки в акті перевірки зроблено без дослідження належних документів. Виявлені перевіркою порушення в акті перевірки не описані, не зазначено докази, які свідчать про виявлені порушення.

Крім того, оскільки позивачем не подавалася декларація про майновий стан і доходи за 2016 рік, тобто, витрати за 2016 рік не декларувалися, тому встановлення відповідачем розбіжностей у витратах за 2016 рік є безпідставним.

Щодо висновків податкового органу про порушення п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 1 ч. 11 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме: за результатами проведеної перевірки донараховано єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2016 рік, а також встановленого порушення п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано військового збору, то суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону №2464, платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 7 Закону №2464 визначено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Отже, єдиний внесок нараховується, утримується та перераховується із сум чистого доходу, який визначається виходячи із документально підтверджених витрат, пов'язаних з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Відповідно до пп. 1.2 п. 161 Підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 Податкового кодексу України.

Тобто, по своїй правовій природі база нарахування єдиного внеску та військового збору для фізичної особи-підприємця визначається із суми доходу такого підприємця.

Підставою для прийняття вимоги та рішення в частині донарахування єдиного внеску та військового збору слугували твердження податкового органу про заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу за 2016 рік в і на основі яких було прийнято податкове повідомлення-рішення про донарахування податку на доходи фізичних осіб.

Враховуючи вищенаведені спростування правомірності збільшення відповідачем суми оподатковуваного доходу позивача за 2016 рік, неправомірним є також донарахування позивачу суми єдиного внеску та військового збору на вказану суму доходу, що тягне за собою також визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень. Слід також зазначити, що до перевірки позивачем було надано всі первинні документи, що обґрунтовують як отримані доходи, так і понесені витрати.

Також згідно акту перевірки, перевіркою повноти визначення податкових зобовязань за період з 01.02.2016 року по 31.12.2016 року встановлено їх заниження на 326 033 грн., в т.ч. в листопаді 2016 року 42 700 грн. та в грудні 2016 року 283 333 грн.

Заниження податкових зобовязань з ПДВ в сумі 42 700 грн. в листопаді 2016 року відбулося у звязку з не включенням до податкових зобовязань сум ПДВ від придбаного вантажного автомобіля з причепом в ТОВ МЕДІА СВІТ "ІНФОГЛОБАЛ ЦЕНТР", код за .

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_3 віднесено до податкового кредиту суми ПДВ по придбанню в ТОВ МЕДІА СВІТ "ІНФОГЛОБАЛ ЦЕНТР" сідлового тягача DAF FT CF 85.360, №XLRTE85MC810448 за 123 916,67 грн. (ПДВ 24 783,33 грн.) та напівпричіпа тентованого HUMBAUR NSA2006 №WHD3893 за 89 583,33 грн. (ПДВ 17 916,67 грн.).

Згідно позиції відповідача, фізична особа-підприємець при придбанні вантажного автомобіля має право включити до складу податкового кредиту суму ПДВ з вартості вантажного автомобіля при наявності належним чином складеної та зареєстрованої в ЄРПН податкової накладної та задекларувати бюджетне відшкодування з ПДВ. При цьому фізична особа-підприємець зобов'язана нарахувати податкові зобов'язання з ПДВ, виходячи з бази оподаткування ПДВ, визначеної відповідно до п. 188.1 ст. 188 Кодексу, та скласти податкову накладну на дату набуття права приватної власності на вантажний автомобіль фізичною особою (громадянином) і зареєструвати її в ЄРПН в терміни, встановлені Кодексом для такої реєстрації.

Таке твердження відповідача виникає з врахуванням того, що суб'єктом права власності на придбані вантажні автомобілі є фізична особа (громадянин), а не фізична особа-підприємець, яка здійснювала оплату за придбання вантажного автомобіля, тому таким чином фактично здійснювалась передача вантажного автомобіля від фізичної особи-підприємця у приватну власність фізичної особи.

Суд не погоджується із таким висновком відповідача з врахуванням наступного.

Згідно п. 6 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388, транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в сервісних центрах МВС. Транспортні засоби, що належать фізичним особам-підприємцям, реєструються за ними як за фізичними особами.

В листі Міністерства юстиції України від 04.08.2008 року №7885-0-33-08 «Щодо реєстрації транспортних засобів за фізичними особами-підприємцями» зазначено, що оскільки за нормами ЦК України відсутній такий суб'єкт права власності, як фізична особа-підприємець, а право займатися підприємницькою діяльністю є майновим правом фізичної особи, реєстрація транспортних засобів має здійснюватись за фізичною особою, а не за фізичною особою-підприємцем, оскільки реєстрація здійснюється за особами, які є власниками транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 частини ЦК України, субєктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу.

У ст. 2 ЦК України встановлено, що учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи (далі особи).

Відповідно до ч. 2 ст. 318 ЦК України, усі субєкти права власності є рівними перед законом. Відповідно до статті 128 частини 2 ГК України, громадянин-підприємець відповідає за своїми зобовязаннями усім своїм майном, на яке відповідно до закону може бути звернено стягнення.

З аналізу наведених норм випливає, що законодавство України не розмежовує право власності фізичної особи та фізичної особи-підприємця, натомість існує норма яка прямо передбачає реєстрацію транспортних засобів виключно за фізичними особами.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобовязання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пп. 14.1.139 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, термін "особа" для цілей розділу V Кодексу, зокрема, вживається в такому значенні: фізична особа (громадянин України, іноземець та особа без громадянства), яка здійснює діяльність, що належить згідно із законодавством до підприємницької (крім фізичних осіб, що знаходяться на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва відповідно до законодавства), та/або ввозить товари на митну територію України.

Позивач у даному випадку є фізичною особою, яка здійснює діяльність, віднесену законодавством до підприємницької, є платником ПДВ у розумінні статей 14 та 180 Податкового кодексу України, зареєстрований у встановленому порядку платником ПДВ, тому на нього повною мірою поширюються правові норми, які визначають порядок обчислення і сплати ПДВ.

Також слід зазначити, що спірні транспортні засоби використовуються позивачем в його господарській діяльності, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України, обєктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на обєкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі обєкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів (супутніх послуг) на митну територію України в митному режимі імпорту або реімпорту (далі імпорт).

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобовязання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно із підпунктом "а" п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Суд звертає увагу на норму, що встановлена до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, відповідно до якої, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже позивач у встановленому законом порядку при придбанні транспортних засобів з метою їх використання у власній господарській діяльності у повній відповідності до вказаних норм податкового законодавства отримав право на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту. Всі суми податкового кредиту підтверджені належним чином оформленими податковими накладними.

Водночас норми податкового законодавства України не обмежують право платника податку на податковий кредит залежно від субєктного складу сторін у правовідносинах за договорами на придбання товарів (робіт, послуг), у тому числі і транспортних засобів та визначають одинакові права та обовязки як для юридичних, так і для фізичних осіб, платників податку (в тому числі і фізичних осіб-підприємців).

В ухвалах Вищого адміністративного суду України від 30.10.2014 року по справі №2а-0770/3418/11 та від 01.07.2014 року по справі №807/2945/13-а висловлена позиція суду про те, що позивач у встановленому законом порядку при придбанні транспортних засобів з метою їх використання у власній господарській діяльності отримав право на віднесення сум ПДВ до податкового кредиту, які в свою чергу підтверджені належним чином оформленими податковими накладними та вантажними митними деклараціями. Крім того, судами зроблений вірний висновок стосовно того, що оскільки позивач не є юридичною особою, то реєстрація транспортного засобу, який він придбав як суб'єкт підприємницької діяльності фізична особа, можлива за ним як за фізичною особою, що й було зроблено в даному випадку.

Таким чином, відповідач безпідставно здійснив донарахування податкових зобовязань за листопад 2016 року в сумі 42 700 грн. та застосував штрафну санкцію в розмірі 10 675 грн., тому податкове повідомлення-рішення від 12.12.2017 року № в частині 53 375 грн., з яких 42 700 грн. за податковими зобовязаннями та 10 675 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) підлягає скасуванню.

Разом з тим, згідно акту перевірки, заниження податкових зобовязань з податку на додану вартість в сумі 283 333 грн. в грудні 2016 року відбулося у звязку з не включенням до податкових зобовязань сум податку на додану вартість від реалізації товарів (шпону) ПАТ "Цумань". Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_3, згідно видаткової накладної №295 від 23.12.2016 року реалізовано ПАТ "Цумань" шпон струганий дубовий на загальну суму 2 623 195 грн. (ПДВ 524 639 грн.). В декларації по ПДВ за грудень 2016 року платником віднесено до податкових зобовязань ПДВ в сумі 241 305,75 грн.

Згідно п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем занижено податкові зобовязання з податку на додану вартість по взаєморозрахунках з ПАТ "Цумань" на загальну суму 283 333 грн. (524 639 грн. 241 305,75грн.)

За таких обставин, відповідачем правомірно донараховано податкові зобовязання з податку на додану вартість в сумі 283 333 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 70 833,25 грн.

Згідно з пп. 21.1.1 п. 21.1 ст. 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи наведене вище, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області судові витрати у розмірі 8840 (вісім тисяч вісімсот сорок) грн. 03 коп. сплачених згідно квитанції № 0.0.956941992.1 від 06.02. 2018 року, що наявна в матеріалах справи.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 12.12.2017 № НОМЕР_1, № НОМЕР_3, вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-118 від 12.12.2017 та рішення № НОМЕР_4 від 12.12.2017 про застосування штрафних санкцій за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 12.12.2017 № НОМЕР_5 в частині збільшення грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість на суму 53375,00 грн., з яких 42700,00 грн. - за основним платежем та 10675,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2, вул. Данила Галицького, 8А/3, м. Костопіль, Рівненської області, 35001) судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області (, вул. Віденська, 12, м. Рівне, Рівненської області, 33023) у розмірі 8840 (вісім тисяч вісімсот сорок) грн. 03 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07 червня 2018 року.

Суддя Зозуля Д.П.