Справа № 523/14672/17
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2018 р.м.ОдесаСправа № 523/14672/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Виноградова Н.В.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурія О.В.,

- ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Грабового В.О.,

за участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 05 березня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора батальйону № 1 роти № 3 УПП лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа управління патрульної поліції Одеської області Департаменту патрульної поліції про визнання постанови протиправною та її скасування,-

В С Т А Н О В И Л А :

20 жовтня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Суворовського районного суду м.Одеси з позовом, в якому просив визнати протиправними дії інспектора батальйону № 1 роти № 3 УПП м.Одеси лейтенанта поліції ОСОБА_3, щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 761380, винесену 12.10.2017 року інспектором батальйону № 1 роти № 3 УПП м.Одеси лейтенантом поліції ОСОБА_3 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а справу закрити.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначав, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, так як дія Правил дорожнього руху України не розповсюджується на територію внутрішнього двору, на якій стояв транспортний засіб позивача. Крім того, позивач повідомив працівників поліції, що його транспортний засіб не заводиться через можливу поломку. Крім того, відповідач протиправно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, за результатами розгляду якої виніс оскаржувану постанову, порушивши процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що факт здійснення позивачем правопорушення зафіксований на нагрудну відеокамеру інспектора. Крім того, згідно чинного законодавства працівники підрозділів Національної поліції України мають право виносити постанови у справах про адміністративне правопорушення з підстав порушення ПДР на місці вчинення правопорушення.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 05 березня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначене рішення скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити його позовні вимоги. Зокрема, апелянт зазначив, що дія ПДР України не розповсюджується на територію, на якій перебував його транспортний засіб. Крім того, в оскаржуваній постанові невірно зазначено місце скоєння адміністративного правопорушення, не встановлено особу, яка приїхала на транспортному засобі позивача та не встановлено проміжок часу, на який було припинено рух транспортного засобу.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

12 жовтня 2017 року інспектором УПП у Миколаївській області винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.122 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп.

Зазначеною постановою встановлено, що 12.10.2017 року, позивач, здійснив стоянку свого транспортного засобу TOYOTA CAMRY ВН 5858 ЕІ у місці, де він зробив неможливий рух іншому авто Lexus RX 350 державний номер НОМЕР_1, чим порушив пп. «е» п.15.10 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що вина позивача у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи. Крім того, розгляд справи за місцем зупинки транспортного засобу відповідає чинному законодавству.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі - ПДР).

Відповідно до п.1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пп. «е» п.15.10. ПДР України стоянка забороняється у місцях де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливих рух інших транспортних засобів.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність в т.ч. за порушення правил зупинки або стоянки, у вигляді штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З відеозапису з нагрудного реєстратора відповідача, долученої до матеріалів справи, вбачається, що автомобілем позивача заблоковано виїзд іншого транспортного засобу, водій якого і викликав патрульну поліцію. Як зазначив сам позивач в адміністративному позові, його автомобіль не заводився через можливу поломку, однак згодом, як також вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису, позивач самостійно, без будь яких перешкод відїхав на своєму транспортному засобі, розблокувавши інший транспортний засіб. Крім того, з відеозапису вбачається, що позивач поставив свій автомобіль саме на тому місці свідомо, так як мав певний конфлікт з водієм заблокованого ним авто щодо належності місця для парковки. Наведене спростовує доводи ОСОБА_2 щодо вимушеної зупинки через технічну несправність.

Посилання апелянта на неправомірне складання постанови про адмінправопорушення на місці його вчинення, спростовується положеннями ч.4 ст.258 КУпАП, яка передбачає складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, віднесеного до компетенції Нацполіції, та у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого в автоматичному режимі, на місці вчинення правопорушення, відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Посилання ОСОБА_2 на те, що адреси, зазначеної у оскаржуваній постанові як місце скоєння правопорушення, м.Одеса, вул. Успенська 35 не існує та позивач у час скоєння правопорушення перебував по вул. Канатна 42, судова колегія не приймає до уваги, оскільки ці адреси знаходяться на розі двох вулиць, а отже це одне й те саме місце.

Доводи апеляційної скарги щодо нерозповсюдження на територію внутрішнього двору ПДР України судова колегія також вважає хибними, оскільки ПДР України встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на автомобільних дорогах, житлових та пішохідних зонах, різних прилеглих територіях тощо.

Інші доводи апеляційної скарги також спростовуються відеозаписом з нагрудного реєстратора відповідача та матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, судова колегія приходить до висновку, що відповідач, приймаючи постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, мав для цього достатні підстави, діяв у межах наданих повноважень та на підставі закону.

Суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.286, 308, 310, 315,316,321,322,325 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 05 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Постанова складена та підписана колегією суддів 06 червня 2018 року

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко