Справа № 813/1192/18
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/1192/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Коморний О.І.,

секретар судового засідання Мергель І.Р.

з участю:

позивач ОСОБА_1

представник відповідача Кожухар І.І.

представник третьої особи не прибув

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про зобов'язання Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області повернути помилково зараховані кошти, за участю третьої особи Управління Державної казначейської служби України у Франківському районі м. Львова Львівської області.

Обставини справи.

На розгляд до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, в якій просить:

- зобов'язати Головне управління пенсійного фонду України внести подання до Управління Державної казначейської служби України у Франківському районі м. Львова Львівської області про повернення ОСОБА_1 помилково зарахованого до бюджету збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна (квартиру АДРЕСА_2) у сумі 9472,40 грн., сплаченого 21.12.2017 згідно з квитанцією № 1085-4300-8096-3875.

Позовні вимоги мотивовані тим, що під час укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна позивач сплатив 9472,40 грн. збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від його вартості, хоча був звільнений від сплати збору на підставі п. 9 ст. 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування ". Позивач звернувся до відповідача із заявою (претензією), у якій просив повернути помилково сплачений збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, однак, як зазначає позивач, відповідачем безпідставно відмовлено у задоволенні його заяви, хоча всі необхідні документи, що підтверджують придбавання нерухомого майна вперше до заяви долучено.

Позивач у судовому засіданні просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позову заперечив, подав письмові заперечення на позовну заяву. Зазначив, що громадяни, які придбавають житло вперше, звільняються від сплати збору на підставі закону, а не за рішенням органу Пенсійного фонду, тому питання звільнення від сплати збору повинно було з'ясовуватись при нотаріальному оформленні цивільно-правового договору. Крім того, вказав, що позивачем не надано документів на підтвердження факту придбання особою житла вперше.

Представник відповідача у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, надав пояснення суду, в якому роз'яснив порядок повернення з бюджету помилково сплачених коштів.

Суд всебічно і повно з'ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

встановив:

ОСОБА_1 21.12.2017 року уклав договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1. Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Комар Г.М. та зареєстрований в реєстрі за № 114. (а.с.14-16) До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис № 24080428 від 21.12.2017 року про державну реєстрацію прав на вказаний об'єкт. (а. с.17-19).

Відповідно до квитанції № 1085-4300-8096-3875 від 21.12.2017 року ОСОБА_1 до бюджету Франківського району м. Львова сплатив збір з операції придбання нерухомого майна в розмірі 1% вартості майна в сумі 9472,40 грн. (а.с. 13).

Позивач звернувся до відповідача із заявою (претензією) від 12.02.2018 року про повернення помилково сплачених коштів - збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 9472,40 грн. (а.с.9-11).

На звернення позивача відповідач надав відповідь від 13.03.2018 року, якою відмовив в задоволенні заяви, оскільки з поданих документів не підтверджено придбавання нерухомого майна вперше.(а.с.12).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року № 2464 (далі - Закон № 2464). Виключно зазначеним Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску.

Згідно з п. 2 частини 1 статті 1 Закону № 2464, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону № 2464, не є платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування громадяни, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до п. 7.2 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 03.09.2013 року № 787 ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 року № 21-2, установлено, зокрема, механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Позивачем до матеріалів справи додано копії договору купівлі-продажу квартири від 21.12.2017 року, квитанція № 1085-4300-8096-3875 від 21.12.2017 року на суму 9472,40 грн., Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта.

Дослідивши зазначені докази, суд дійшов висновку, що позивачами придбано житло вперше - квартира АДРЕСА_1.

Про придбання житла вперше свідчить те, що до 21.12.2017 року відсутні відповідні записи про внесення відомостей до Реєстру про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження за позивачем.

Відтак, у відповідності до вимог п. 9 ст. 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 не є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування під час укладення договору купівлі житла вперше, а відповідач, отримавши заяву позивача з додатками, протиправно відмовив у зверненні з поданням до територіального органу Державної казначейської служби України для повернення помилково сплачених коштів з підстав відсутності інформації щодо придбання житла вперше.

Суд зазначає, що за відсутності правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі пенсійного Фонду України, як уповноваженого суб'єкта владних повноважень зобов'язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов'язана сплачувати збір на загальнообов'язкове пенсійне страхування, придбала житло не вперше.

Отже, суд вважає, що позивач помилково сплатив до бюджету збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 9472,40 грн.

Враховуючи наведене, а також помилковість сплати позивачем до бюджету збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у поверненні помилково сплаченого позивачем збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомості в розмірі 9472,40 грн.

Відповідно до пункту 3 Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Враховуючи, що відповідним органом, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету у сфері обов'язкового пенсійного страхування є Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, суд зазначає, що саме останній наділений обов'язком щодо формування та подання до органів казначейства подання про повернення коштів.

Приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи судом встановлено наявність протиправної відмови відповідача у поверненні позивачам сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 9472,40 грн., вимоги щодо зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернутися із поданням до територіального органу Державної казначейської служби України для повернення позивачу помилково сплачених коштів на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від його вартості підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки у даній справі оспорюється рішення прийняте відповідачем, суб'єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, перевіряє чи прийнято (вчинено) воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частина перша статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд -

у х в а л и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів вул. Митрополита Андрея 10, ) звернутися із поданням до Управління Державної казначейської служби України у Франківському районі м. Львова для повернення ОСОБА_1 (АДРЕСА_3; РНОКПП НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у сумі 9472,40 грн., сплаченого згідно з квитанцій № 1085-4300-8096-3875 від 21.12.2017 року.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_3; РНОКПП НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.) з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016; ), за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 11.06.2018 року.

Суддя Коморний О.І.