Справа № 820/2416/18
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

30 травня 2018 р. справа № 820/2416/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біленського О.О.,

при секретарі судового засідання - Поволяєвій К.В.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідачів - Воронков С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) до Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (61140, м.Харків, вул. Гольдбергівська, б.15, ) про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, в якому просить суд:

- визнати неправомірним рішення Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 19.10.2017 р. щодо відмови в призначенні та виплаті пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі п.«б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов'язати Слобожанське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, на підставі п."б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 29.06.1989 по 18.08.1992 рік, починаючи з 01.10.2017 року, тобто з дати звернення.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 25.04.2015 року позивачу виповнилося 56 років, у зв'язку з чим він отримав право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. 27.09.2017 р. позивачем було направлено Заяву про призначення пенсії з додатками поштою. На вимогу позивача в лютому 2018 року йому було надано витяг з рішення від 19.10.2017 року про відмову в призначені та виплати пенсії. Відмова була обґрунтована тим, що: «Позивач має пільгового стажу лише 6 років 1 місяць 24 дні, а загального стажу 32 роки 3 місяці 7 днів. Відділ також не має можливості зарахувати до загального стажу період роботи з 19.08.1992 року по 29.10.1993 р. па підприємстві ПП «Фірма «Бітнек» та з 01.11.1993 р. по 23.10.1995 р. на підприємстві ГІФ «БеркК», оскільки в копії трудової книжці проглядаються виправлення, які незавірені належним чином». На думку відповідача позивач не має достатньо пільгового стажу. Позивач вважає, що вказане рішення відповідача є неправомірним з огляду на те, що на час звернення до відповідача, позивач мав стаж роботи 37 років, 6 місяців 5 днів з них пільгового стажу за списком №2 - 9 років 3 місяці 9 днів, що підтверджується трудовою книжкою позивача. Згідно даних трудової книги та архівних довідок від 12.05.2016 року №К-57, позивач з 07.02.1989 р. працював в гальвано-пресувальному цеху (ділянка покриття) на посаді інженера технолога, а з 29.06.1989 р. по 18.08.1992 р. майстром в тому самому цеху на тій же ділянці та відповідно довідки №К-118 від 05.07.2016 р., отримував заробітну плату. Тобто на посаді, передбаченою п.56 Розділу XV Списку №2, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року. Окрім того, відповідачу було надано завірені належним чином, особова картка, наказ від 26.06.1989 року №33К, наказ від 06.02.1989 року № 8К, від 17.08.1992 року №46-К. Архівні довідки видані на підставі первинних документів. Водночас у документах фонду Заводу точного приладобудування наказів про атестацію робочих місць, про перевід на роботу з неповним робочим днем, про відпустки без збереження заробітної плати та простої за період 1989-1992 рр. відсутні, що також підтверджується довідкою від 12.05.2016 р. № К-57/1. Оригінали зазначених довідок і наказів знаходяться у відповідача, оскільки були подані разом з заявою про призначення пенсії. З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що він має право на пенсію на пільгових умовах за списком №2 з 01.10.2017 року.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили суд позов задовольнити.

Представник Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова проти адміністративного позову заперечував. У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до управління з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991. Управління рішенням від 19.10.17 відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком, на пільгових умовах, у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком 2- 12 років 06 місяців на зазначених роботах, пільговий стаж позивача за наданими документами складає 6 років 1 місяць 24 дні, загальний стаж - 32 роки 3 місяці 7 днів.. Щодо не зарахування до пільгового стажу позивача за списком № 2 з 29.06.1986 р. по 18.08.1992 р. представник відповідача вказав, що 06.10.17 року управлінням була випущена доповідна згідно якої було повернуто на доопрацювання документи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який надав заяву 27.09.2017 р. та яка надійшла 02.10.2017 р. № 5136. Згідно довідки №03.1-11/2021 від 26.05.2016 р. підприємство ПАТ "ТОЧПРИЛАД" є діючим, тому позивачу необхідно було надати пільгову довідку, або заяву про відмову в наданні пільгової довідки за період з 29.06.1989 р. по 18.08.1992 р. Довідка необхідна для вирішення питання щодо призначення (відмову) у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2. Позивачем 10.10.2017 року була надана заява згідно якої він просив призначити пенсію без відповідних довідок. Враховуючи викладене період з 29.06.1989 р. по 18.08.1992 р. було зараховано позивачу до загального стажу, а не до пільгового. Оскільки стаж позивача на роботах за списком №2 складає 6 років 1 місяць 24 днів, управлінням було винесено рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, на пільгових умовах за списком № 2, оскільки у позивача недостатньо пільгового стажу.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

З наявних матеріалів справи вбачається, що 27.09.2017 року позивач звернувся до Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 19.10.2017 року відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком, на пільгових умовах, у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком 2 - 12 років 06 місяців на зазначених роботах, оскільки пільговий стаж позивача за наданими документами складає 6 років 1 місяць 24 дні, загальний стаж - 32 роки 3 місяці 7 днів.

Під час судового розгляду справи встановлено, що підставою для відмови у призначенні пенсії слугувало не зарахування до пільгового стажу позивача за списком № 2 періоду роботи на Харківському Машинобудівельному заводі ім. Ф.Е. Дзержинського (ПАТ "ТОЧПРИЛАД") з 29.06.1986 року по 18.08.1992 року.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

За приписами статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до положень ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Згідно з вимогами ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до п.1 вказаного Порядку, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За приписами пункту 20 вказаного Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Судом встановлено, що згідно даних трудової книги та архівних довідок від 12.05.2016 року №К-57, позивач з 07.02.1989 р. працював в гальвано-пресувальному цеху (ділянка покриття) на посаді інженера технолога, а з 29.06.1989 р. по 18.08.1992 р. майстром в тому самому цеху на тій же ділянці та відповідно довідки №К-118 від 05.07.2016 р.

З огляду на те, що відповідачу була надана трудова книжка з відповідними відомостями, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, суд вважає протиправними дії відповідача щодо зобов'язання позивача надати пільгову довідку, або заяву про відмову в наданні пільгової довідки за період з 29.06.1989 року по 18.08.1992 року.

Відносно вказаного періоду роботи, у трудовій книжці позивача наявні відповідні записи, що не потребують отримання уточнюючих довідок. При цьому позивачем було надано до заяви про призначення пенсії завірені належним чином, особова картка, наказ від 26.06.1989 року №33К, наказ від 06.02.1989 року № 8К, від 17.08.1992 року №46-К, що в повній мірі підтверджує записи у трудовій книжці та наявність у позивача пільгового стажу.

Списком N 2 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженим Постановою Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 п.56. Виробництво покриття металом гальванічним способом Розділу XV «Металообробка» передбачено, що право на пільгове пенсійне забезпечення мають: Инженерно-технические работники Начальники цехов и их заместители Механики, старшие механики, электрики, старшие электрики, энергетики, мастера и старшие мастера.

Зібраними по справі доказами підтверджено, що стаж роботи позивача на посаді майстра у гальвано-пресувальному цеху (ділянка покриття), який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, складає більше половини від 12 років 6 місяців стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, отже він має право на зменшення пенсійного віку на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відносно посилань представника відповідача на те, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації. відповідного робочого місця за умовами праці, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 3, 4.5 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою КМУ №442 від 01.08.1992 року, та розробленими на виконання постанови КМУ №442 від 01.08.1992 року Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України №41 від 01.09.1992 року.

З огляду на те, що вимога стосовно атестації робочого місця встановлена з 21.08.1992 року, тобто з моменту набрання чинності постановою Порядком №442, період роботи з 29.06.1989 р. по 18.08.1992 р. зараховується до пільгового стажу без вимоги атестації робочого місця.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що пільговий стаж роботи позивача за списком № 2 з 29.06.1989 року по 18.08.1992 року, що складає 3 роки 1 місяць 20 днів був неправомірно незарахований відповідачем у пільговий стаж, який надає позивачу право на зменшення пенсійного віку.

Таким чином суд приходить до висновку про неправомірність рішення Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 19.10.2017 р. щодо відмови в призначенні та виплаті пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі п.«б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відносно позовної вимоги зобов'язати Слобожанське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, на підставі п."б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 29.06.1989 по 18.08.1992 рік, починаючи з 01.10.2017 року, тобто з дати звернення, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб'єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб'єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб'єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, суди не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством. Так, повноваженнями щодо призначення та виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 наділений виключно відповідач, а тому зазначення судом конкретних дій відповідача під час розгляду заяви про призначення пенсії, є виходом за межі повноважень суду, наданих чинним законодавством при постановленні судових рішень.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити вказану позовну вимогу частково та зобов'язати Слобожанське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, на підставі п."б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за заявою ОСОБА_1 про призначення пенсії від 27.09.2017 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За викладених обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині визнання неправомірним рішення Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 19.10.2017 р. щодо відмови в призначенні та виплаті пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі п.«б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язаня Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, на підставі п."б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за заявою ОСОБА_1 про призначення пенсії від 27.09.2017 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, документально і нормативно обґрунтовані та підлягають задоволенню.

В іншій частині позовних вимог підстави для задоволення відсутні.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 03.05.2018 року по справі №607/8739/17, від 08.05.2018 року по справі №607/13078/17 та від 03.05.2018 року по справі №750/7525/17.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) до Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (61140, м.Харків, вул. Гольдбергівська, б.15, ) про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірним рішення Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 19.10.2017 р. щодо відмови в призначенні та виплаті пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі п.«б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Слобожанське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова (61140, м.Харків, вул. Гольдбергівська, б.15, ) вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, на підставі п."б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за заявою ОСОБА_1 про призначення пенсії від 27.09.2017 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (61140, м.Харків, вул. Гольдбергівська, б.15, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) судовий збір у сумі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн. 60 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено у строк не більш як десять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повне судове рішення складено 11.06.2018 року.

Суддя Біленський О.О.