Справа № 127/20867/17
Суддя: Бойко В. М.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/852/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2018 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Бойко В.М.

за участю секретаря Ревтюх О.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до управління пенсійного фонду України у м. Вінниці про усунення перешкод в реалізації права на пенсію за віком, на пільгових умовах, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до управління пенсійного фонду України у м. Вінниці про усунення перешкод в реалізації права на пенсію за віком, на пільгових умовах.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.10.2017р. відкрито спрощене провадження по адміністративної справі.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, просив розглянути справу за правилами загального провадження КАСУ для всебічного і детального розгляду справи.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.10.2017р. призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала, вказавши, що позов необґрунтований, просила суд відмовити в його задоволенні з підстав, що викладені у запереченнях на позов (а.с. 14-20).

В обґрунтування позову ОСОБА_3 вказує, що він в період 15.01.1987р по 15.02.1987р приймав участь в охороні громадського порядку в 30-ти кілометрової зоні відселення в наслідок Чорнобильської катастрофи. Зазначена обставина підтверджується довідкою №9 від 27.01.1993р. виданою Брянською (Російська Федерація) спеціальною середньою школою міліції. З довідки вбачається, що ОСОБА_3 наказом по школі №5 від 07.01.1987р на підставі наказу МВС СРСР №0386 від 31.12.86р було відряджено в Гомельську область (Білорусія) де він, в складі загону Брянської спеціальної середньої школи міліції приймав участь в охороні громадського порядку.

10.04.1998р позивачу було видано дублікат посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС у 1987 році 2 категорії, серії А № 316692, замість раніше виданих посвідчень: серії А №074569, №297393, №270111. Тимчасовою комісією при Вінницької обласної державної адміністрації перевірено підстави видачі вище зазначених посвідчень, що підтверджується протоколом засідання комісії №3 від 06.06.1997 р. Також цим протоколом ОСОБА_3 включено до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають на пільги ліквідатори 2 категорії ЧАЕС.

Згідно ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, пенсії надаються зменшенням пенсійного віку на 8 років. Позивач ОСОБА_3 12.06.1963р.н., звернувся 12.12.2016р до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до вищезазначеного закону як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії.

Рішенням №14682 від 07.03.2017р управління пенсійного фонду України у м. Вінниці позивачу відмовлено у призначені пенсії на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку. Позивач вважає таку відмову протиправною, тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 наказом по Брянської спеціальної середньої школі міліції №5 від 07.01.1987р на підставі наказу МВС СРСР №0386 від 31.12.86р було відряджено в Гомельську область (Республіка Білорусь) де він, в складі загону Брянської спеціальної середньої школи міліції приймав участь в охороні громадського порядку в 10-ти та 30-ти кілометрової зоні відчуження. /а.с.4/

Позивач ОСОБА_3 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії безстроково, що підтверджується дублікатом посвідченням серії А №316692 дата видачі 10.04.1998р./а.с.5/

Тимчасовою комісією при Вінницької обласної державної адміністрації перевірено підстави видачі вище зазначеного посвідчення, що підтверджується протоколом засідання комісії №3 від 06.06.1997 р. Також цим протоколом ОСОБА_3 включено до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають на пільги ліквідатори 2 категорії ЧАЕС./а.с.6-7/

Представник відповідача ОСОБА_4 в своїх запереченнях від 13.10.2017р на позовні вимоги ОСОБА_3 зазначила, що вони безпідставні та необґрунтовані. Позивач 12.12.2016р звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до вищезазначеного закону як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії. Відповідно до порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 при зверненні за призначенням пенсії зі зниженням пенсійного віку визначеного законом, особи, а саме учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І-ІІ категорії, повинен надати: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, яке повинно мати штамп про переатестацію, дату її проведення та вкладку до посвідчення, довідку ф. 122 (про періоди перебування в зоні відчуження). Форму довідки про період участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС затверджено постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1998р.№122. До заяви про призначення пенсії додані наступні документи: копія паспорту та РНОКПП, трудова книжка, диплом про навчання, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, а також копія довідки №9 від 27.01.1993р, видана Брянською спеціальною середньою школою міліції МВС СРСР. Відповідно до довідки, зазначено, що ОСОБА_3 у звязку з вимогами наказу МВС СРСР №0386 від 31.12.1986р. був командирований наказом по школі №5 від 07.01.1987року для несення служби в Гомельську область, де в період з 15 січня по 15 лютого 1987 року в складі загону Брянської спеціальної середньої школи міліції брав участь в охороні суспільного порядку в 10-ти і 30-ти кілометрових зонах відселення.

Відповідач наголошує, що зазначена довідка не може бути врахована при призначенні пенсії, оскільки, вона не містить посилання на первинні документи, на підставі яких вона видана. Крім того, оскільки вона не являється первинним документом підприємства, зазначені у ній обставини щодо участі в охороні суспільного порядку в 10-ти і 30-ти кілометрових зонах відселення ОСОБА_3 повинні бути встановлені на підставі первинних документів: наказів, посвідчень про відрядження, табелів обліку робочого часу, особових рахунків чи відомостей про нарахування заробітної плати та тощо.

У звязку з такими обставинами та з метою сприяння позивачу у реалізації його права на пенсійне забезпечення управлінням пенсійного фонду України в м. Вінниці надіслано ряд листів-запитів, щодо надання інформації та документів, які підтверджують факт роботи ОСОБА_3 у зоні відселення. Відповідач отримав відповідь з УПФ РФ в Радянському районі міського округу м. Брянськ, в якому зазначено, що надати документи та довідку для призначення пенсії немає можливості, оскільки Брянська спеціальна середня школа міліції МВС знята з реєстрації 31.05.2004р у звязку з ліквідацією. По іншим запитам будь якої інформації не надано. Тому на підставі отриманих документів неможливо встановити кількість днів, що були відпрацьовані ОСОБА_3 у зоні відрядження.

Рішенням №14682 від 07.03.2017р управлінням пенсійного фонду України у м. Вінниці позивачу відмовлено у призначені пенсії на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку. /а.с.3/

У звязку з відсутністю у позивача оригіналу довідки №9 від 21.01.1993р, представник позивача ОСОБА_1 заявляв клопотання про витребування оригіналу довідки у Департаменті соціальної та молодіжної політики Вінницької ОДА. На вимогу представника, судом направлявся запит до Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької ОДА, для повного та обєктивного розгляду справи належним чином завірену довідку видану Брянською спеціальною середньою школою міліції від 27.01.1993р., що знаходиться в особовій справі ОСОБА_3. На запит суду департаментом направлена завірена аналогічна довідка №9 від 27.01.1993р яка міститься в матеріалах справи ./а.с.67/

Ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Як встановлено судом та не оспорюється сторонами, що позивач ОСОБА_3 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС 2 категорії.

Відповідач управління пенсійного фонду України у м. Вінниці в запереченнях стверджує, що ОСОБА_3 в 10 денний строк з дня подачі заяви, не надав підтверджувальних документів про кількість днів роботи в зоні відчуження під час ліквідації наслідків аварії ЧАЕС, тому фонд правомірно відмовив у призначені пенсії. Суд не може з цим погодитись. Хоча й справді, постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1, передбачено певний порядок призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсій на інший. Однак, згідно із ст.10 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості. Ненадання позивачем повного переліку зазначених пенсійним фондом документів, обґрунтовується неможливістю їх отримання в звязку ліквідацією Брянської школи міліції та ненадходженням до архівних відділів, що підтверджується відповідями на запити пенсійного фонду. /а.с.23-29/ Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем було вжито всіх можливих заходів для отримання вищезазначених документів, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС».

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Ст.77 КАС України обовязок доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З матеріалів справи достеменно встановлено, що позивач з 15.01.1987 року по 15.02.1987 року, тобто протягом 30 календарних днів, приймав участь в охороні громадського порядку в 10-ти 30-ти кілометрової зонах відселення, оскільки даний факт підтверджується наступними належними та допустими доказами, а саме: посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії А №316692, видане 10.04.1998року (а.с.5), довідкою №9 від 27.01.1993 року про відрядження в Гомельську область (Республіка Білорусь) де він, в складі загону Брянської спеціальної середньої школи міліції приймав участь в охороні громадського порядку (а.с.4)

Суд звертає увагу, що вищевикладені документи були також надані відповідачу з одночасним зверненням позивача про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Окрім того, вирішуючи спір, суд враховує, що відповідачем не дотримано принципу «правомірних або законних очікувань» та захисту прав людини через призму цього принципу.

Сутність вказаного принципу ЄСПЛ cформував, зокрема, у справах «ОСОБА_5 Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії» та «Федоренко проти України», зазначивши, що відповідно до прецедентного права органів, які діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності (cf., Pressos Compania Naviera S.A. v. Belgium, рішення від 20.11.1995; п.21 рішення «Федоренко проти України»).

У межах вироблених ЄСПЛ підходів до тлумачення поняття «майно», а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як «наявне майно», так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого «права власності» (пункт 74 Рішення ЄСПЛ від 2 березня 2005 року у справі «Von Maltzan and Others v. Germany»), ЄСПЛ робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що може вважатися «активом»: вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема, є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) - на момент дії цієї норми є «активом», на який може розраховувати громадянин як на свою власність.

Статтю 1 вказаного Першого протоколу слід застосовувати для захисту «правомірних (законних) очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. Правомірні очікування виникають в особи, якщо вона дотримала всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому мала всі підстави вважати таке рішення дійсним і розраховувати на певний стан речей. Тобто, в зазначених рішеннях ЄСПЛ установив, що наявність «правомірних (законних) очікувань» є передумовою для відповідного захисту. У свою чергу, умовою наявності «правомірних очікувань» у розумінні практики ЄСПЛ є достатні законні підстави. Інакше кажучи, «правомірні (законні) очікування» - очікування можливості здійснення певного права як прямо гарантованого, так і опосередкованого, у разі якщо особа прямо не виключена з кола осіб, які є носіями відповідного права.

Крім того, практикою ЄСПЛ сформовано підхід щодо розуміння правової визначеності як засадничої складової принципу верховенства права. Зокрема, у Рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» зазначено, що принцип правової визначеності є складовою верховенства права (пункт 61). Також у Рішенні від 13 грудня 2001 року в справі «Церква Бессарабської Митрополії проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (пункт 109).

Розумними очікуваннями особи вважаються легітимні (або законні) і виправдані очікування набути майно або майнове право, які в практиці ЄСПЛ дістають правову охорону як майно. Поняття «законні очікування» (legitimate expectations) слід розглядати як елементи верховенства права та «юридичної визначеності» (legal certainty). Практика Суду ЄС і ЄСПЛ розглядає законні очікування як елемент правової визначеності в умовах відсутності єдиної теорії легітимних (законних) очікувань, придатних для всіх національних правопорядків.

Чинні положення національного законодавства потрібно формулювати так, щоб вони були достатньо доступними, чіткими і передбачуваними у практичному застосуванні (Броньовський проти Польщі від 22.06.2004). Якість закону вимагає, щоб він був доступний для даної особи і вона також могла передбачити наслідки його застосування до неї та щоб закон не суперечив принципові верховенства права. Це означає, що в національному праві має існувати засіб правового захисту від свавільного втручання з боку державних органів у права, гарантовані Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Небезпека свавілля є особливо очевидною, коли виконавча влада здійснює свої функції закрито. Закон має містити досить зрозумілі й чіткі формулювання, які давали б громадянам належне уявлення стосовно обставин та умов, за якими державні органи уповноважені вдаватися до втручання в право (ОСОБА_4 проти Швейцарії від 16.02.2000).

Таким чином, враховуючи, що позивач звернувшись до відповідача із заявою про призначення йому пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» подав всі необхідні документи, що передбачені Порядком надання та оформлення документів для призначення пенсій та підтверджують особливий статус позивача, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зниженням пенсійного віку на 8 років, а дії відповідача є неправомірними, а відтак позов підлягає задоволенню.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9,10,16, 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст.5-10,12,14,19,22,32, 72,77,90,139,159,241,246,250 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Скасувати Рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці за №14682 від 07.03.2017р про відмову у призначенні ОСОБА_3 пенсії на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці призначити ОСОБА_3 пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку з 12.12.2016р.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Постанова суду може бути оскаржена протягом 30 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків визначених ч.2. ст. 299 КАС України.

Повний текст складений 05.06.2018р.

Суддя: