Справа № 826/1197/17
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1197/17 Суддя (судді) першої інстанції: Федорчук А.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

представника позивача - Миньо М.М.

представника відповідача - Аблішева В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАТЧБАХЕР УКРАЇНА" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАТЧБАХЕР УКРАЇНА" до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ "ЛАТЧБАХЕР УКРАЇНА" (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № , № від 05 січня 2017 року.

Окружний адміністративний суд міста Києва своїм рішення від 28 лютого 2018 року відмовив у задоволенні позову.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2018 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, оскільки суд вибірково перевірив обставини справи, вирішив спір з порушення норм матеріального права, в ньому не повно відображені обставини, що мають значення для справи.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що в даному випадку за спірними операціями лише оформлювались окремі первинні документи та податкові накладні без фактичного виконання контрагентами обумовлених операцій, чим створювалась видимість (зовнішні ознаки) реального здійснення операцій та правомірності формування спірних сум податкових вигод, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "ЛАТЧБАХЕР УКРАЇНА" з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з його контрагентами за період з 01.01.2014 року по 29.07.2016 року.

Дана перевірка була оформлена актом №220/26-15-14-07-01/34044632 від 16.12.2016 року.

В акті зазначено про порушення позивачем вимог пп. 134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК, що призвело до завищення об'єкту оподаткування з податку на прибуток на загальну суму 653629 грн. та порушення п.185,1 ст.185, п.198.1, 198.2, п.198.3, п.198.6 статті 198, п.201.10 ст.201 ПК, що призвело до завищення податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 51402 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення:

- № від 05 січня 2017 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 64253 грн., в тому числі за податковим зобов'язанням 51402 грн. та штрафних (фінансових) санкцій 12851 грн.

- № від 05 січня 2017 року, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 653629 грн.

Не погоджуючись з такими податковими повідомленнями - рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з відповідними позовом.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Розміри та порядок плати податку на прибуток, а також відповідальність платників та контроль за правильністю обчислення і справляння податку визначає Податковий кодекс України.

Згідно з пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК, об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Пунктом 198.1 ст. 198 ПК (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в ЄРПН накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в ЄРПН.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 ПК податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999 року податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підставою для якого є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Таким чином, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

При цьому, будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем (Замовник) та ТОВ "РЗХ Лімітед" (Виконавець) укладено Договір надання послуг від 05 травня 2015 року №05/05 (надалі - Договір №05/05).

Згідно п. 1.1, пп. 2.1.4 - пп. 2.1.1 п. 2.1 вказаного Договору, в порядку та на умовах визначених цим договором, виконавець зобов`язується надати замовнику визначені договором юридичні послуги щодо підготовки тендерної та іншої юридичної документації.

На підтвердження виконання умов договору, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду акти надання послуг та податкові накладні.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, факт здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом необхідними первинними документами не підтверджується.

Так, на виконання умов Договору №05/05 ТОВ "Латчбахер Україна" було перераховало на р/р ТОВ "РЗХ Лімітед" №7660 грошові кошти за отримані послуги на загальну суму 43812 грн., в т.ч. ПДВ - 7302 грн.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ "РЗХ Лімітед" р/р №7660 відкрито в ПАТ "Радикал Банк" 05.06.2015 року, в той час як Договір про надання послуг заключний 05.05.2015 року, що свідчить про те, що договір укладено виключно для здійснення вигляду господарської операції.

Крім того, за даними Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців, ТОВ "РЗХ Лімітед" має право здійснювати такі види діяльності: код КВЕД 18.13 Виготовлення друкарських форм і надання інших поліграфічних послуг; код КВЕД 81.21 Загальне прибирання будинків; код КВЕД 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; код КВЕД 73.11 Рекламні агентства (основний); код КВЕД 73.20 Дослідження кон'юнктури ринку та виявлення громадської думки.

Тобто, всі послуги, які надавалися ТОВ "РЗХ Лімітед" на виконання договору, укладеного з позивачем, не відповідають його кодам класифікації видів економічної діяльності.

До того ж, позивачем не надано суду документів, які підтверджували отримані послуги (документи по тендерам, подання заявок на тендер, докази проведення консультацій, докази підготовлення запитів, відповідей).

Також, між позивачем (первісний боржник) та ТОВ "Маджестік Лайн" (новий боржник) та ТОВ "РЗХ Лімітед" (кредитор) укладено Договір про переведення боргу від 14.09.2015 року №14/09.

Відповідно до умов вказаного договору, ТОВ "Латчбахер Україна" переводить на ТОВ "Маджестік Лайн" дебіторську заборгованість у розмірі 80358,00 грн., що виникла на підставі Договору від 05.05.2015 року №05/05 про надання послуг, укладеного між ТОВ "Латчбахер Україна" та ТОВ "РЗХ Лімітед". Розрахунки між ТОВ "Латчбахер Україна" та ТОВ "Маджестік Лайн", згідно Договору про переведення боргу від 14.09.2015 року №14/09 проводились у безготівковій формі, а саме: ТОВ "Латчбахер Україна" з р/р №7660 відкритому у АТ «Укрексімбанк», МФО 322313, перерахувало на р/р ТОВ "Маджестік Лайн" №01 відкритому в ПАТ "Банк інвестицій та заощаджень «Київ", МФО 380281, грошові кошти за отримані послуги на загальну суму 80358 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 23.10.2015 року між позивачем (Замовник) та ТОВ "СТ Мідл" (Виконавець) укладено договір про надання послуг №15-10/23 (надалі - Договір №15-10/23).

Відповідно до умов вказаного договору ТОВ "СТ Мідл" надає позивачу юридичні, консалтингові, консультаційні та інші послуги інформаційно-консультаційного характеру з питань обліку, організації бізнесу, оподаткування, комерційної діяльності, митного та валютного законодавства, господарського та трудового права, розробки облікової політики, впровадження управлінського обліку та фінансової звітності, впровадження облікової програми, аналізу, розробки і регламентації бізнес-процесів Замовника.

На підтвердження виконання умов договору, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду акти про надання послуг та податкові накладні.

З матеріалів справи вбачається та позивачем під час розгляду справи не спростовано, що кошти у розмірі 115842 грн. були повернуті на рахунок ТОВ "Латчбахер Україна" платіжним дорученням від 24.12.2015 року №73, як помилково перераховані.

Крім того, за даними Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців, ТОВ "СТ Мідл" має право здійснювати такі види діяльності: код КВЕД 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; код КВЕД 59.11 Виробництво кіно- та відеофільмів, телевізійних програм; код КВЕД 62.01 Комп'ютерне програмування (основний); код КВЕД 62.02 Консультування з питань інформатизації; Код КВЕД 62.03 Діяльність із керування комп'ютерним устаткуванням; код КВЕД 62.09 Інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп'ютерних систем; код КВЕД 73.11 Рекламні агентства; код КВЕД 73.12 Посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації; код КВЕД 73.20 Дослідження кон'юнктури ринку та виявлення громадської думки..

Тобто, всі послуги, які надавалися ТОВ "СТ Мідл" на виконання договору, укладеного з позивачем, не відповідають його кодам класифікації видів економічної діяльності.

Таким чином, правильними є висновки суду першої інстанції, що податковий орган довів факт необґрунтованості отриманої платником податку податкової вигоди, оскільки за спірними операціями оформлювалися лише окремі первинні документи та податкові накладні без фактичного виконання контрагентом обумовлених операцій, чим створювалось видимість реального здійснення господарських операцій та правомірність формування сум податкових вигод, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди.

При цьому, судом першої інстанції вірно зазначено, що платник податку повинен бути розумним та обачним при виборі контрагента. Перевірка наявності у постачальника державної реєстрації та реєстрації у податковому органі не характеризує підприємство як добросовісного платника, що має ділову репутацію, як конкурентоспроможну особу на ринку відповідних товарів, що діє через уповноважену особу, яка представляє інтереси підприємства. Отже, заходи спрямовані на отримання витягу з Єдиного державного реєстру та інших документів реєстраційного характеру, не достатніми, позаяк отримані платником відомості не дозволяють кваліфікувати контрагентів як добросовісних партнерів, що гарантують виконання своїх зобов'язань через уповноважених представників.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність прийняття податковим органом спірних податкових повідомлень-рішень.

Доводи апеляційної скарги не спростовують зазначених висновків суду.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАТЧБАХЕР УКРАЇНА"- залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 06.06.2018 року.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев