Справа № 333/3490/17(2-а/333/185/17)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2018 року справа № 333/3490/17(2-а/333/185/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.,

суддів: Уханенка С.А. Божко Л.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2017 року (суддя Варнавська Л.О.) ухвалену в місті Дніпро у справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора третьої роти третього батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпро ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора третьої роти третього батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпро ОСОБА_2 про скасування постанови Відповідача ПС №490673 від 12.06.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2017 року адміністративний позов було задоволено. Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕА №110411 від 12.06.2017 року, складену Відповідачем відносно Позивача.

Департамент патрульної поліції Національної поліції України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на те, що Відповідач при винесенні оскаржуваної постанови діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені чинним законодавством.

Сторони в судове засідання не зявились. Відповідно до ст. 311 КАС України суд розглядає справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12.06.2017 року Відповідачем була прийнята постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до вказаної постанови, 12.06.2017 року року Позивач керуючи транспортним засобом AUDI Q7, державний номерний знак НОМЕР_1 проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3. е ПДР.

На підставі вказаного, Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаної постанови, Позивач оскаржив її до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем, всупереч приписам КУпАП не проведено дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, що в свою чергу свідчить про протиправність оскаржуваної постанови.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що проїзд на заборонений сигнал світлофора є адміністративним правопорушенням, яке тягне за собою накладення штрафу.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно зі ст..280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Поряд з вказаним, згідно із ч. 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, у відповідності до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем на підтвердження скоєння Позивачем адміністративного правопорушення було надано відеозапис.

Між тим, як вбачається з наданого Відповідачем відеозапису, на ньому відсутній факт скоєння Позивачем адміністративного правопорушення, а зафіксована лише бесіда інспектора патрульної поліції з Позивачем, під час якої останній заперечував факт вчинення правопорушення.

Наявність вказаних обставин свідчить про недоведеність факту порушення Позивачем приписів ПДР та як наслідок безпідставності притягнення його до адміністративної відповідальності.

Отже, з зазначених обставин справи вбачається, що в даному випадку відсутній факт вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, а саме проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений червоний сигнал світлофора, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість прийняття Відповідачем оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення та необхідності її скасування

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2017 року було прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Керуючись ст. 243, ст.308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, 321, 322, КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ст.272 КАС України.

Головуючий суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Л.А. Божко