Справа № 816/1369/18
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2018-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/1369/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

25.04.2018 ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України (надалі ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною та скасувати відмову ІНФОРМАЦІЯ_2 у складанні висновку про наявність в ОСОБА_1 права на призначення одноразової грошової допомоги, як інваліду війни 2 групи з 27.02.2017, інвалідність якого настала внаслідок захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, та направленні документів на розгляд комісії МО України (від 04.12.2017 вих.№10/2440);

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 скласти висновок про наявність в ОСОБА_1 права на призначення одноразової грошової допомоги у відповідності до вимог Постанови КМУ від 25.12.2013 №975 та статей 16 - 163 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", як інваліду війни 2 групи з 27.02.2017, інвалідність якого настала внаслідок захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, та направленні документів на розгляд комісії МО України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.05.2018 відкрито провадження у справі №816/1369/18 та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного провадження з викликом учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджував про наявність у нього права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, що пов`язано з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у Демократичній Республіці Афганістан.

17.05.2018 судом одержано відзив відповідача на позов, у якому представник Полтавського ОВК просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити повністю (а.с.28-29). При цьому зазначив, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги, так як інвалідність йому встановлена після закінчення тримісячного строку з часу звільнення його зі строкової військової служби. За відсутності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, відповідачем висновок щодо можливості виплати йому такої допомоги до Департаменту фінансів Міністерства оборони України не направлявся.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без особистої участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Згідно частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що в судове засідання належним чином повідомлені учасники справи не з`явилися та відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 проходив військову службу в складі діючої армії в період з травня 1987 року до серпня 1988 року, виконуючи інтернаціональний обов`язок в Демократичній Республіці Афганістан, де велись бойові дії, що підтверджується даними його військового квитка № НОМЕР_1 , копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.17-19).

Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 11.03.2016 №1041, захворювання рядового у відставці ОСОБА_1 , 1967 року народження: "Дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. змішаного генезу (дисметаболічно-атеросклеротичного) з порушенням мозкового кровообігу переважно у вертебро-базилярному басейні з постійно вираженим цефалгічним синдромом, помірним вестибуло-атактичним синдромом, вегето-судинними розладами, астено-невротичний синдром. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. Атеросклероз, атеросклеротичний кардіосклероз. СН ІІ ст. Стенокардія напруги стабільна, ФК І. Ангіопатія судин сітківки обох очей", що підтверджується військово-обліковими та медичними документами, - захворювання, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.14).

Згідно з довідкою Полтавської МСЕК серія АВ №0563339 від 14.03.2017 позивачу вперше встановлено 2 групу інвалідності з 27.02.2017; захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.12).

16.11.2017 позивач звернувся до Чорнухівського районного військового комісаріату із заявою, у якій просив виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із отриманням інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії (а.с.31). До заяви додав копії: паспорта, військового квитка, картки платника податків, довідки до акта МСЕК, обліково-послужної картки, витягу з протоколу ВЛК, посвідчення інваліда війни, магнітно-резонансної томограми, оригінал реквізитів банку.

Вказана заява була переадресована до Полтавського ОВК.

Відповідач, листом від 04.12.2017 вих. №10/2440 (а.с.30), повідомив позивачу, що він не має права на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до норм Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", оскільки інвалідність встановлена понад тримісячний термін після звільнення зі строкової служби (звільнений - 02.12.1988 року, інвалідність встановлена - 27.02.2017 року).

Не погодившись з такою відповіддю Полтавського ОВК, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснюється відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", за статтею 41 якого виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

За визначенням частини першої статті 16 вказаного Закону одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктом 6 частини 2 цієї статті (у редакції, чинній на час встановлення позивачу інвалідності) передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.

За змістом підпунктів 1 та 2 пункту 1 статті 3 названого Закону дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення та військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

З системного аналізу наведених норм слідує, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає у разі, коли інвалідність настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного при виконанні обов`язків військової служби, та у разі, коли інвалідність настала впродовж трьох місяців після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (надалі - Порядок), яким визначено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Пунктом 1 Порядку № 975 визначено, що цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Пунктом 11 Порядку визначено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Пунктом 13 Порядку передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Суд зауважує, що відмовляючи у направленні наданих позивачем документів до Комісії Міністерства оборони України відповідач посилався на встановлення ОСОБА_1 інвалідності понад тримісячний термін після звільнення зі строкової служби.

Разом з тим, при прийняті оскаржуваного рішення відповідачем проігноровано наступне.

Пунктом 12 Порядку визначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Згідно з пунктом 13 Порядку керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, в силу положень пункту 13 Порядку складення висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги є компетенцією відповідача. Водночас, як визначено абзацом другим пункту 13 Порядку, рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги приймає розпорядник бюджетних коштів.

Отже, відповідач не наділений повноваженнями приймати рішення по суті поданої заяви, а має лише скласти висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги (можливості призначення та виплати такої допомоги) та направити його разом з поданими особою документами до Комісії Міністерства оборони України.

Відтак, відмова Полтавського ОВК у складанні висновку про наявність в ОСОБА_1 права на призначення одноразової грошової допомоги, як інваліду війни 2 групи з 27.02.2017, інвалідність якого настала внаслідок захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, та направленні документів на розгляд комісії МО України, що оформлена листом від 04.12.2017 вих.№10/2440, прийнята не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені законом України, а тому є протиправною.

Посилання відповідача на вимоги телеграми Державного секретаря Міністерства оборони України від 31.01.2017 №248/3/6/307 суд вважає безпідставними, оскільки така телеграма не є ні нормативно-правовим актом, ані документом з питань роз`яснення норм права.

За таких обставин, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправною відмови Полтавського ОВК у складанні висновку про наявність у ОСОБА_1 права на призначення одноразової грошової допомоги та зобов`язання відповідача скласти висновок за заявою ОСОБА_1 від 16.11.2017 щодо призначення одноразової грошової допомоги у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 та статей 16 - 163 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", як інваліду війни 2 групи з 27.02.2017, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та направити даний висновок на розгляд комісії Міністерства оборони України.

Беручи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 частково.

Позивач від сплати судового збору звільнений, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (с.Постав-Мука, Чорнухинський район, Полтавська область, 37133; рнокпп НОМЕР_2 ) до Полтавського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України (вул. Шевченка, 78-а, м. Полтава, 36039; ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати відмову ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.12.2017 вих.№10/2440 у складанні висновку про наявність у ОСОБА_1 права на призначення одноразової грошової допомоги, як інваліду війни 2 групи з 27.02.2017, інвалідність якого настала внаслідок захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, та направленні документів на розгляд комісії Міністерства оборони України.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 скласти висновок за заявою ОСОБА_1 від 16.11.2017 щодо призначення одноразової грошової допомоги у відповідності до вимог Постанови КМУ від 25.12.2013 №975 та статей 16 - 163 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", як інваліду війни 2 групи з 27.02.2017, інвалідність якого настала внаслідок захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, та направити даний висновок на розгляд комісії Міністерства оборони України.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Головуючий суддя Г.В. Костенко