Справа № 468/715/18-а
Суддя: Муругов В. В.
Дата ухвалення: 2018-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 468/715/18-а
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2018 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Муругова В.В, за участі секретаря Рижньової О.В., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баштанка справу №468/715/18-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого дільничного офіцера поліції Баштанського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Миколаївській області Козаченка В.В. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування його постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП.

Посилаючись на неправомірність дій працівника поліції щодо доведення доказами наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, позивач просив визнати протиправною та скасувати про притягнення позивача до адміністративної відповідальності від 18.05.2018 року. Позивач, при цьому, заперечив вчинення з його боку правопорушення 18.05.2018 року, оскільки він, хоч і перебував в стані легкого алкогольного сп'яніння, проте не вчиняв дій, які б утворювали склад правопорушення, передбаченого ст. 178 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити.

Відповідач - офіцер поліції Козаченко В.В до суду не з'явився, про день, час та місце розгляду повідомлений вчасно та належним чином (за місцем служби), про причини неявки суд не повідомив. Від відповідача не надійшло відзиву на позов у визначений судом строк.

З огляду на те, що відповідач - суб'єкт владних повноважень, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, з врахуванням визначених ст. 286 КАС скорочених строків розгляду даної категорії справ - суд відповідно до ст. 205 КАС України ухвалив про розгляд справи на підставі наявних в ній та додатково витребуваних судом доказів згідно з ч.5 ст. 77, ч.6 ст. 162 КАС України.

Вислухавши пояснення позивача та показання свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи (протокол про адміністративне правопорушення від 18.05.2018 року; протокол про адміністративне затримання від 18.05.2018 року; постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГО № 207229 від 18.05.2018 року; рапорт ОСОБА_4 від 18.05.2018 року; рапорт Козаченка В.В. від 18.05.2018 року), суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Це означає, що ч.2 ст. 77 КАС України встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, а повідомлені позивачем обставини справи відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Крім того, ч. 3 ст. 79 КАС України зобов'язує відповідача надати всі наявні у нього докази разом із поданням відзиву, тим більше, що такі вимоги (про надання документів) вказані в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, а тому, в даному випадку, суд відповідно до ч. 5 ст. 77, ч.3 ст. 205, ст. 286 КАС України безумовно зобов'язаний розглянути справу на підставі тих доказів, які надані суду сторонами.

В судовому засіданні встановлено, що 18 травня 2018 року відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено відносно позивача постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 178 ч. 1 КУпАП. В тексті постанови відповідач вказав, що 18.05.2018 року о 01.30 год. ОСОБА_1 на вул. Баштанської Республіки в м. Баштанка в громадському місці перебував в п'яному вигляді, хитався, мав неохайний зовнішній вигляд, чим ображав людську гідність і громадську мораль.

У зв'язку з вказаним інспектор призначив позивачу адміністративне стягнення у виді попередження.

При цьому, в позові позивач вказав, що не вчиняв викладеного в постанові правопорушення, оскільки він, хоч і перебував в стані легкого алкогольного сп'яніння, проте не вчиняв дій, які б утворювали склад правопорушення, передбаченого ст. 178 ч.1 КУпАП.

При винесенні постанови відповідачем не зібрано доказів протилежного, та при розгляді справи позивач заперечував свою вину в інкримінованому порушенні.

Крім того, працівником поліції при вирішенні питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не були зібрані належні та допустимі докази, які б могли підтвердити факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та невідповідність його пояснень дійсним обставинам справи.

Оскільки відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, в розділі протоколу, який передбачає можливість вказівки на очевидців та потерпілих, відсутні будь-які записи та з наданої відділом поліції на запит суду справи про адміністративне правопорушення слідує, що окрім власне протоколу, постанови та двох рапортів працівників поліції (зміст яких не узгоджується зі змістом протоколу та постанови) інших доказів на підтвердження вини позивача не здобувалось та не досліджувалось відповідачем при прийнятті рішення про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Аналіз вказаної диспозиції дає підстави для висновку, що для встановлення наявності вказаного складу правопорушення не достатньо самого факту, що особа вживала алкоголь або була в стані алкогольного сп'яніння, оскільки склад правопорушення утворює не стан особи, а його зовнішній вигляд, який зумовлений станом алкогольного сп'яніння. Проте суду не надано доказів того, що зовнішній вигляд позивача ображав людську гідність і громадську мораль, навпаки з пояснень позивача та показань свідка ОСОБА_3 слідує, що позивач тієї ночі мав охайний зовнішній вигляд.

За такого матеріали справи не доводять наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, викладеного в оскарженій постанові, а тому така постанова відповідача не може вважатись обґрунтованою

Оскільки згідно зі ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який в даному випадку не надав до суду допустимих достатніх фактичних даних на підтвердження правомірності дій, які оскаржуються фізичною особою, тому зібрані відповідачем матеріали відносно позивача не є достатньою підставою для притягнення його до адмінвідповідальності за ст. 178 ч.1 КУпАП і доказом вини позивача у вчиненні вказаного правопорушення, за яке його було притягнуто оскаржуваною постановою до адміністративної відповідальності, оскільки цей висновок не підтверджується сукупністю достатніх допустимих доказів, а навпаки спростовується поясненнями позивача та показаннями свідка ОСОБА_3, а, отже, не відповідає вимозі їхньої достатності, що свідчить про недоведеність складу адміністративного правопорушення, інкримінованого позивачеві.

Крім того, суд вважає за необхідне особливо зауважити, що в даному випадку справа стосується перевірки судом правомірності та обґрунтованості притягнення особи до адміністративної відповідальності і саме на таку категорію справ поширюється також конституційна презумпція невинуватості, закріплена в ст. 62 Конституції України, з врахуванням положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободта з врахуванням практики Європейського суду з прав людини, який не розрізняє кримінальну та адміністративну відповідальність, вважаючи їх всіх кримінальним переслідуванням, за такого, в адміністративних справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності не позивач має довести законність своїх вимог і відсутність в своїх діях складу адміністративного правопорушення, а відповідач - суб'єкт владних повноважень достатніми, належними та допустимими доказами має довести наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення та законність її притягнення до адміністративної відповідальності, спростувавши таким чином презумпцію невинуватості особи.

При цьому з аналізу ст. 293 КУпАП та ст.2 КАС України в частині мети судового перегляду постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності за скаргою такої особи та в частині завдань адміністративного судочинства (захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень) та оцінки законності та обґрунтованості оскарженого рішення суб'єкта владних повноважень - слідує, що розглядаючи позов фізичної особи про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності, суд не в праві досліджувати нові докази на підтвердження вини особи, які при прийнятті рішення суб'єктом владних повноважень не враховувались.

Вказане відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. При цьому, дії інспектора по притягненню позивача до адміністративної відповідальності без належного дослідження та надання об'єктивної правової оцінки подіям, що мали місце, є неправомірними.

Вказане є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 73-77, 90, 242-244, 246, 250-251, 271, 273 КАС України суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до старшого дільничного офіцера поліції Баштанського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Миколаївській області Козаченка В.В. (вул. С.Бойченка, 5 м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області, 56101) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГО № 207229 від 18.05.2018 року відносно ОСОБА_1 за ст. 178 ч. 1 КУпАП та провадження по справі закрити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складене 11.06.2018 року.

СУДДЯ: