Справа № 823/2153/18
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про прийняття позовної заяви до розгляду

та відкриття провадження у адміністративній справі

06 червня 2018 року справа № 823/2153/18
м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гаврилюк В.О., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, управління Державної міграційної служби України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (20701, Черкаська область, м. Сміла, вул. Воровського, 20, далі ОСОБА_1, позивач) подав позов до Державної міграційної служби України (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 9, далі відповідач-1), управління Державної міграційної служби України в Черкаській області (18002, м. Черкаси, бул. Шевченка, 117, далі відповідач-2) в якому просять:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної міграційної служби України про скасування посвідки на постійне місце проживання в Україні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме пункт 11 (п.п.11.1-11.3) наказу Державної міграційної служби України Про скасування деяких рішень про видачу посвідок на постійне проживання за № 58 від 03.04.2018 року.

- визнати протиправною бездіяльність управління Державної Міграційної служби України в Черкаській області щодо не розгляду по суті заяви ОСОБА_1 від 05.05.2014 року про обмін посвідки на постійне проживання у звязку із досягненням 45-ти річного віку.

- зобовязати управління Державної міграційної служби України в Черкаській області вчинити дії, а саме розглянути ОСОБА_1 заяву про обмін посвідки на постійне проживання від 05.05.2014 та провести обмін посвідки на постійне проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії ЧР №11888, виданої СГІРФО УМВС України в Черкаській області від 26.06.2007року у звязку із досягненням мною 45-річного віку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення Державної міграційної служби України про скасування посвідки на постійне місце проживання в Україні є протиправним, оскільки органом міграційної служби не було встановлено обставин, які б надавали правові підстави посадовій особі ДМС України скасувати посвідку та вилучити її в позивача, згідно положень передбачених пунктами 17-20 Порядку оформлення і видачі посвідки на постійне місце проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2012 № 251.

Також, позивач зазначає, що в матеріалах справи, яка зберігається в УДМС в Черкаській області, знаходиться заява позивача, яка датована 05.05.2014 року, хоч в дійсності позивач звертався із проханням про проведення обміну посвідки на постійне проживання у звязку із досягненням 45-ти річного віку, до управління міграційної служби в Черкаській області ще у серпні 2013 році.

Незважаючи на те, що позивачем до заяви були додані всі необхідні документи згідно вимог, передбачених п. 15 Порядку № 251 та було дотримано всіх процедурних питань, а також підстав для відмови у обміні посвідки, які передбачено у п. 17 вказаного Порядку № 251 міграційним органом встановлено не було, звернення позивача залишилося так і не розглянутим по сьогодні, а відповідно і не було проведено обміну посвідки позивача, у встановленому законом порядку.

При цьому, позивач зазначає, що така протиправна бездіяльність управління ДМС в Черкаській області суперечить вимогам Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання затвердженого наказом МВС України від 15.07.2013 року № 681.

Вказаний спір виник з публічно-правових відносин і відповідно до статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України належить до юрисдикції адміністративних судів та має розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, подана особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність та у строк, установлений законом. Підстави для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі відсутні.

У адміністративному позові позивач заявив клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.

Вирішуючи вказане клопотання позивача, суддя зазначає таке.

Відповідно до частин 1-4 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження бездіяльності субєкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію; оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; припинення за зверненням субєкта владних повноважень юридичних осіб чи підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців у випадках, визначених законом, чи відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях субєкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо в'їзду (виїзду) на тимчасово окуповану територію.

Згідно з частинами 1, 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо: 1) прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України Про запобігання корупції займають відповідальне та особливо відповідальне становище; 2) оскарження бездіяльності субєкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію; 3) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; 4) припинення за зверненням субєкта владних повноважень юридичних осіб чи підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців у випадках, визначених законом, чи відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; 5) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо вїзду (виїзду) на тимчасово окуповану територію; 6) оскарження рішення субєкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 7) стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях субєкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження; 8) типові справи; 9) оскарження нормативно-правових актів, які відтворюють зміст або прийняті на виконання нормативно-правового акта, визнаного судом протиправним і нечинним повністю або в окремій його частині; 10) інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження; 11) перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.

Відповідно до частини 1 статті 259 вказаного Кодексу клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження подається у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститися у ній.

Статтею 260 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

У випадку, передбаченому частиною першою статті 259 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може: задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; або відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що дана адміністративна справа не відноситься до справ незначної складності, які визначені частиною 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, а також не відноситься до справ які відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України розглядаються виключно за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Зважаючи на зазначені позивачами предмет та підстави адміністративного позову, адміністративна справа підлягає розгляду у порядку загального позовного провадження, а відтак в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження слід відмовити.

Відповідно до частин 1, 2 статті 173 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підготовку справи до судового розгляду здійснює суддя адміністративного суду, який відкрив провадження в адміністративній справі. Завданням підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; зясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Згідно статті 179 Кодексу адміністративного судочинства України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, що розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначається судом з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Керуючись статтями 171, 173, 175, 179, 180, 243, 248, 256, 257, 259, 260, 263, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

ухвалив:

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі.

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання відмовити.

Здійснити розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, управління Державної міграційної служби України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії за правилами загального позовного провадження.

Призначити підготовче засідання у справі на 02 липня 2018 року о 12 год. 00 хв. в приміщенні Черкаського окружного адміністративного суду за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 117.

Встановити відповідачам пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали, протягом якого може бути поданий відзив на позовну заяву, що відповідає вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України. До відзиву на позовну заяву мають бути додані докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Попередити відповідачів, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин спір буде вирішено за наявними матеріалами справи.

Встановити позивачеві трьохденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву, протягом якого може бути подана відповідь на відзив, що відповідає вимогам частин 2-4 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Встановити відповідачам трьохденний строк з дня отримання відповіді на відзив, протягом якого можуть бути подані заперечення на відповідь на відзив, що відповідають вимогам частин 2-4 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію у справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/.

В судове засідання викликати осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з частиною 2 статті 131 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобовязані завчасно повідомити про це суд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена, крім випадку, передбаченого пунктом 5 частини 1 статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2