Справа № 821/691/18
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2018-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/691/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Херсонській області), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не взяття на облік та не поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1;

- зобов'язати відповідача витребувати пенсійну справу та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1, починаючи з 07.10.2009 року, як непрацюючому пенсіонеру, з врахуванням всього стажу та заробітної плати для обчислення пенсії, але в розмірі не меншому, ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, з підвищенням та індексацією пенсії відповідно до ст.ст. 27,42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", доплатою до пенсії за понаднормовий стаж відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", надбавкою до пенсії, як дитині війни, здійснити осучаснення пенсії відповідно до пенсійної реформи України, починаючи з 01.10.2017 року.

Ухвалою суду 13.04.2018 року адміністративний позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 27.04.2018 року позивач недоліки адміністративного позову усунув.

Ухвалою від 10.05.2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), зобовязано відповідача надати суду додаткові докази по справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала за адресою: Автономна АДРЕСА_1. У жовтні 1999 року позивач виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, де перебуває на консульському обліку посольства України. 08.12.2017 року представник позивача звернувся до Генічеського обєднаного управління Пенсійного Фонду України Херсонської області із заявою про надіслання на адресу представника позивача рішення про поновлення або про відмову у поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 Генічеське обєднане УПФУ Херсонської області листом від 03.01.2018 року № 32/03 повідомило про необхідність особистого звернення позивача з оригіналами документів для поновлення виплати пенсії, а також про надання пенсіонером заяви на запит пенсійної справи за новим місцем проживання. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача неправомірною, дискримінаційною та такою, що суперечить чинному законодавству, у зв'язку з чим просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

30.05.2018 року відповідач надіслав відзив на позовну заяву, відповідно до якого ГУ ПФУ в Херсонській області не погоджується з вимогами позивача, з огляду на наступне. Громадяни України, які проживають на території АР Крим та м. Севастополя і не отримали громадянства РФ та не одержують пенсії та соціальні послуги від органів пенсійного забезпечення РФ, мають право на отримання виплат згідно з цим Законом у порядку, визначеному Порядком виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 року № 234. Листом від 03.01.2018 року № 32/03 позивачу відмовлено у поновленні виплати пенсії та розяснено про необхідність особистого подання заяви про запит пенсійної справи за новим місцем проживання. Відповідач зазначає, що поновлення пенсії передбачає особисте звернення пенсіонера із наданням оригіналу паспорту з відповідною реєстрацією на території України (АР Крим) та інших документів, передбачених Порядком № 22-1 та Постановою № 234. Разом з тим, у разі настання підстав для проведення індексації пенсії, нарахування індексації проводиться автоматизованим способом. Відповідач повідомляє, що архівна пенсійна справа ОСОБА_1 в управлінні Пенсійного Фонду відсутня, у звязку з чим не має можливості надати суду її витребувану копію та, відповідно, поновити та виплатити пенсію. Відповідач ставить питання про порушення позивачем строків звернення до суду, передбачених ст. 122 КАС України. Посилаючись на викладені обставини, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 263 КАС України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Заявами по суті справи є позов та відзив.

Таким чином, суд розглядає адміністративну справу у письмовому провадженні без повідомлення її учасників.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, остання має такий трудовий стаж:

- 06.07.1959 року прийнята на роботу учнем збивальника ящиків;

- 21.09.1959 року переведена збивальником ящиків 4 розряду на Керченський Бондарний завод;

- 03.01.1960 року переведена (посада не розбірливо) ГЗС 4 розряду на Керченський Бондарний завод;

- 30.05.1960 року звільнена за власним бажанням;

- 18.03.1960 року зарахована на роботу дорожнього робочого 3 розряду по оргнабору строком на 2 роки СУ "ДОРВОДСТРОЙ" тр. "Марганецрудстрой";

- 26.11.1960 року звільнена з займаної посади за власним бажанням;

- 18.01.1961 року зарахована кондуктором 2 класу до Керчинського автобусно-таксомоторного парку;

- 07.07.1961 року звільнена з займаної посади за власним бажанням;

- 25.07.1961 року зарахована робочою 2 розряду в бракеражний цех Керченського склотарного заводу;

- 04.09.1961 року переведена в бракеражний цех укладальницею Керченського склотарного заводу;

- 16.09.1961 року переведена в МВЦ черговою мазутної Керченського склотарного заводу;

- 16.09.1961 року переведена робочою в транспортний цех Керченського склотарного заводу;

- 18.04.1965 року звільнена в звязку з призовом в лави ОСОБА_2;

- з 20.04.1965року по 03.10.1967 року служба в ОСОБА_2;

- 14.10.1967 року зарахована в транспортний цех водієм електронавантажувача Керченського склотарного заводу;

- 14.12.1970 року переведена в енергопаросиловий цех черговим у головного щита по 2 розряду Керченського склотарного заводу;

- 10.05.1978 року переведена електромонтером по ремонту електрообладнання по 3 розряду Керченського склотарного заводу;

- 04.01.1982 переведена електромонтером по ремонту електрообладнання по 4 розряду Керченського склотарного заводу;

- 01.01.1996 року переведена електромонтером по ремонту електрообладнання по 5 розряду Керченського склотарного заводу п. 1 ст. 40 КЗпП України;

- 12.08.1996 року звільнена в звязку з ліквідацією підприємства - Керченського склотарного заводу;

- 07.10.1996 прийнята на посаду соціального працівника тимчасово в Центр соціального обслуговування пенсіонерів м. Керч;

- 04.11.1996 року звільнена в звязку з закінченням строку дії договору п.2 ст.36 КЗпП України;

- 12.11.1996 року прийнята прибиральницею службових приміщень в середній школі №1 ім. В. Дубініна;

- 13.07.1999 року звільнена за власним бажанням ст. 38 КЗпП України.

Представником позивача надано до пенсійного органу трудову книжку ОСОБА_1, що не заперечується й самим відповідачем.

У жовтні 1999 року ОСОБА_1, яка проживала за адресою: м. АДРЕСА_2, виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, де з 22.05.2003 року перебуває на консульському обліку в Посольстві України в Державі Ізраїль.

З метою призначення пенсії за віком позивачка через свого представника звернулась до Генічеського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про призначення пенсії.

08.12.2017 року довірена особа позивача подала до Генічеського обєднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області заяву про поновлення ОСОБА_1 пенсії за віком, додавши до неї наступні документи: копія довіреності, копія паспорту, копія ідентифікаційного коду, трудова книжка від 07.08.1959 року, копія посвідчення ветерана праці, копія посвідчення нагородження медаллю "Ветеран праці", копія посвідчення нагородження ювілейною медаллю "20 років перемоги у ВВВ", оригінал апостильованої заяви про поновлення пенсії та особистої декларації, що підписана особисто позивачем, підпис якого завірено нотаріально.

03.01.2018 року Генічеське обєднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області листом № 32/03 повідомило представника позивача про те, що заява про поновлення пенсії подається особою особисто або його законним представником, а також про необхідність подання заяви на запит пенсійної справи за новим місцем проживання, яка подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію за новим місцем проживання (реєстрації).

Отже, відповідач відмовив позивачу у поновленні виплати пенсії за віком.

Вважаючи таку позицію відповідача протиправною, позивач звернулась до суду.

Надаючи оцінку законності відмови відповідача у поновленні виплати позивачу пенсії за віком, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Право громадянина на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом закріплене у статті 46 Конституції України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до абз. 1 п. 1.5 Порядку № 22-1 заява, зокрема, про поновлення виплати пенсії, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сімї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Заява на запит пенсійної справи за новим місцем проживання подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації) (абз. 3 п. 1.5 Порядку № 22-1).

Орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів (п. 4.1 Порядку № 22-1).

Згідно із п. 4.12 Порядку № 22-1 при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці орган, що призначає пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання (реєстрації) пенсіонера. Пенсійна справа не пізніше пяти робочих днів з дня одержання запиту пересилається органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації).

Для поновлення виплати пенсії законодавством передбачено обов'язок відповідача витребувати пенсійну справу від пенсійного органу, що призначав пенсію.

Втім, витребування пенсійної справи здійснюється за умови подання пенсіонером особисто або його законним представником заяви на запит пенсійної справи.

Позивач заяви на запит пенсійної справи при поданні документів про поновлення виплати пенсії відповідачу не подала, відтак у пенсійного органу не виникло обов'язку витребування пенсійної справи, без отримання якої у відповідача відсутні підстави для поновлення виплати пенсії.

Варто відмітити, що Генічеське обєднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області) листом від 03.10.2018 року № 32/03 роз'яснило ОСОБА_1 про необхідність подання нею заяви на запит пенсійної справи.

Дані вимоги пенсійного органу позивачем не виконані, заява на запит пенсійної справи не подана.

Стосовно позиції відповідача про застосування до спірних правовідносин приписів ст.122 КАС України, суд зазначає наступне.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У даній справі відповідач зазначає, що остаточна відповідь на заяву позивача про поновлення виплати пенсії була надана ОСОБА_1 03.01.2018 року.

До суду позивач звернулася 11.04.2018 року, тобто в межах строку передбаченого ст.122 КАС України, а тому позиція відповідача є помилковою.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Як передбачає ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Обовязковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнана джерелом права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження".

Вирішуючи питання про застосування ст. 13 Конвенції, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Аманн проти Швейцарії" зазначено, що стаття 13 Конвенції вимагає, щоб кожен, хто вважає себе потерпілим внаслідок заходу, який, на його думку, суперечив Конвенції, мав право на засіб правового захисту у відповідному національному органі для вирішення свого спору, а в разі позитивного вирішення - для одержання відшкодування шкоди. Однак це положення не вимагає безумовного досягнення вирішення спору на користь заявника.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

За таких обставин, оскільки вимога про поновлення виплати пенсії є передчасною, суд відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 242-246, 250,255, 382 КАС України, суд, -

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 10.2.4