Справа № 587/565/18
Суддя: Дашутін І. В.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 587/565/18
РІШЕННЯ
04 червня 2018 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Дашутіна І.В., при секретарі Макошенець С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №3 батальйону УПП в Сумській області рядовий поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, з тих підстав, що відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВР №185989 від 18.02.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень, але позивач не погоджується з тим, що він вчинив правопорушення, тому просив винесену відносно нього постанову скасувати.
В судове засідання позивач не зявився, в письмовій заяві позов підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу без його присутності.
Відповідач у судове засідання не зявився, в надісланому до суду письмовому відзиві проти позову заперечував.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що 18.02.2018 року поліцейським роти №3 батальйону УПП в Сумській області рядовим поліції ОСОБА_2 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по праві про адміністративне правопорушення серія ВР №185989, за змістом якої, 18.02.2018 року о 19 год. 50 хв. по вул. Курська в м. Суми ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів за маршрутом № 19 на транспортному засобі Рута 25, р.н. НОМЕР_1, в якого у темну пору доби не горіла ліва фара в режимі ближнього світла, чим порушив п.п. 31.4.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 121 КУпАП (а.с. 5).
Позивач в позовній заяві пояснив, що 18 лютого 2018 року він рухався по вулиці Курська в м. Суми, на кінцевій звідки він рушив він перевірив світло фар, воно було справне і рушив по маршруту. На вул. Курській гарне освітлення і він не побачив, що в нього згасла ліва фара. Коли його зупинили працівники поліції і повідомили, що в його транспортному засобі є несправність, він сказав, що можу усунути її на місці. Однак вони заперечили та наказали рухатись за ними на кінцеву зупинку маршруту Госпіталь там, він знову сказав, що дану несправність він можу усунути негайно, та продемонстрував відповідачу нову лампочку, яку можу негайно встановити замість тієї, що перегоріла. Однак йому знову було відмовлено та складено на нього оскаржувану постанову.
Згідно п. 31.5 ПДР у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у п. 31.4 цих правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту.
В свою чергу відповідач на погодився з позовом та подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що діяв у відповідності до закону та підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху ВР №185989 від 18.02.2018 року не вбачає.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У відзиві на позовну заяву відповідач не наводить жодного доказу в обґрунтування своєї позиції. Відповідачем викладені положення КАС України, КпАП України, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення..., ПДР. Але при цьому не наведено жодного доказу правомірності притягнення позивача до відповідальності саме на автодорозі та відповідності дій відповідача до процедури розгляду адміністративного правопорушення нормам КпАП України про порушення яких позивач посилався в позовній заяві.
Відповідач вважає, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 2 ст. 121 КУпАП. Дане правопорушення передбачає наявність умислу на скоєння правопорушення, тобто особа знала про відсутність в даному випадку несправність фари і не зважаючи на це в порушення ПДР використовувала транспортний засіб. Разом з тим позивач вказував, що, коли він виїжджав всі фари були справні. В свою чергу відповідач розглянув справу прямо на автошляху, не надав позивачу можливості підготуватися, звернутися за захистом, допитати свідка.
Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Посадовою особою при накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП). Положення ст. 22 КпАП встановлюють право органу (посадової особи), які уповноважені вирішувати справу, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Враховуючи положення закону та сумнівність наявності доказів умисної форми вини щодо керування позивачем автомобілем з несправною фарою, у відповідача були всі підстави для застосування ст. 22 КпАП.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Так, суд приходить до висновку, що відповідач при винесені постанови діяв незаконно, не врахував, що проступок був вчинений не навмисно, при прийнятті рішення про накладення адміністративного покарання не прийняв до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, розглянув справу про притягнення до адміністративної відповідальності на місці вчинення проступку, не дотримав процедури розгляду справи, порушив право на захист.
Враховуючи викладене, необхідно скасувати постанову ВР №185989 від 18.02.2018 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 121 КпАП України ОСОБА_1
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 242-246 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Скасувати постанову ВР №185989 від 18.02.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності, винесену поліцейським ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Дашутін