Справа № 818/1340/18
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2018 р. Справа № 818/1340/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про зобов'язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивачка) просить зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області (далі - відповідач) надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області за межами населеного пункту. Також у своєму позові просить зобовязати відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення у строк десять днів з дня набрання рішенням законної сили.
Позивачка свої вимоги мотивує тим, що відповідач повторно безпідставно відмовив їй в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, чим грубо порушує законні права позивачки. Земельним кодексом України передбачено вичерпний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Підставою для відмови в наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою. Таким чином, підстави для відмови позивачці в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою відсутні.
Відповідач надіслав до суду письмовий відзив на позов (а.с. 18-20), у якому зазначив, що Головне управління Держгеокадастру листом від 15.02.2018 № С-321-990/21/18 повідомило позивачку про неможливість задоволення її заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою з причини відсутності погодження таких дій відповідною обєднаною територіальною громадою. У результаті повторного звернення листом від 19.03.2018 № С-1919-1788/21-18 позивачку було повідомлено, що Новослобідська сільська рада висловила свою позицію щодо непогодження відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 Головне управління не може одноосібно приймати рішення щодо відведення земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення у власність без погодження обєднаною територіальною громадою. Також вважає, що зобовязання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачці є втручанням в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі адміністративного судочинства. Суд не може зобовязати Головне управління прийняте рішення замість рішень, викладених в листах від 15.02.2018 № С-321-990/21/18, від 19.03.2018 № С-1919-1788/21-18, які є чинними та нескасованими. Просив суд відмовити в задоволенні позову.
Провадження у справі, що розглядається судом, було відкрито ухвалою судді від 04.04.2018. Справа за характером спірних правовідносин, предметом доказування та складом учасників відноситься до справ незначної складності. Від сторін клопотання про розгляд справи в судовому засіданні не надходили. Суд вважає, що для повного та всебічного встановлення обставин справи не потребується проведення судового засідання та справа може бути розглянута в спрощеному провадженні без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи та оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд визнає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 10.01.2018 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Держгеокадастру із заявою (а.с. 11) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області за межами населеного пункту.
Листом від 15.02.2018 № С-330-1011/21/18 (а.с. 12) відповідач відмовив ОСОБА_1 в задоволенні вказаної заяви та не надав дозволу на розробку проекту землеустрою в звязку з відсутністю погодження таких дій відповідною обєднаною територіальною громадою.
16.02.2018 позивачка повторно звернулася до Головного управління Держгеокадастру з заявою (а.с. 13) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
Листом від 19.03.2018 № С-1943-1791/21-18 (а.с. 10) відповідач повторно відмовив ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, повідомивши позивачку про те, що згідно з рішенням Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області від 13.03.2018 сільська рада висловила свою позицію щодо непогодження відведення ОСОБА_1 земельної ділянки. Враховуючи викладене, Головне управління не може не приймати до уваги позицію сільської ради під час прийняття рішення щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності.
Суд вважає такі відмови відповідача в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність такими, що не відповідають діючому законодавству та є протиправними.
Так, відповідно до частин 1-3 статті 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений статтею 118 ЗК України.
Згідно з частиною 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим, ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідно до частини 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Згідно з частиною 4 статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
На підставі пунктів 1 та 7 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.
Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Тобто, проект землеустрою розробляється на підставі дозволу органу, до компетенції якого входить питання про передачу земельних ділянок громадянам.
У даному випадку таким органом є Головне управління Держгеокадастру у Сумській області.
Позивачці повторно відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою на тій підставі, що Новослобідська сільська рада висловила позицію щодо непогодження відведення зазначеного землевідведення.
У частині 7 статті 118 ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу, однак відповідач жодної з них у листах від 15.02.2018 № С-321-990/21/18, від 19.03.2018 № С-1919-1788/21-18, не вказав. Не зазначив також, яким вимогам нормативних актів не відповідає місце розташування земельної ділянки, що планується до відведення.
Таким чином, Головне управління Держгеокадастру протиправно повторно відмовило позивачці в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, при цьому, відповідач посилається на підстави, не передбачені Земельним кодексом України чи іншими законодавчими актами.
Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд не може брати на себе повноваження іншого державного органу (у даному випадку Головне управління Держгеокадастру), оскільки відповідно до статей 121 і 122 ЗК України виключно до компетенції відповідача віднесено право надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність або відмови у наданні такого дозволу, а тому позовна вимога в частині зобов'язання Головного управління Держгеокадастру надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області не підлягає задоволенню.
Відповідач зобовязаний або надати дозвіл позивачці на розроблення проекту землеустрою, або відмовити у наданні такого дозволу, але на законних підставах.
Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, яким, зокрема, встановити інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Зі змісту вказаних норм слідує висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.
Таким чином, суд вважає, що вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до субєктів владних повноважень, при цьому це повинно бути пов'язано із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.
Отже, для повного захисту прав позивачки суд вважає за необхідне визнати протиправними та скасувати відмови Головного управління Держгеокадастру, викладені в листах від 15.02.2018 № С-321-990/21/18, від 19.03.2018 № С-1919-1788/21-18, у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області за межами населеного пункту, та зобов'язати відповідача розглянути заяву позивачки та прийняти законне та обґрунтоване по цій заяві рішення.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Головне управління Держгеокадастру як суб'єкт владних повноважень не довело правомірності своїх рішень щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним визнати протиправними та скасувати відмови Головного управління Держгеокадастру в Сумській області, викладені в листах від 15.02.2018 № С-321-990/21/18, від 19.03.2018 № С-1919-1788/21-18, у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області за межами населеного пункту, та зобовязати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання такого дозволу.
На підставі ч. 1 ст. 139 КАС України на користь позивачки належить стягнути понесені нею судові витрати зі сплаті судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви до суду, в сумі 704,80 грн згідно з квитанцією від 26.03.2018 № 87 (а.с. 3).
Також позивачка просила встановити судовий контроль за виконанням рішення. Суд вважає, що ця вимога підлягає задоволенню, оскільки процес приватизації земельної ділянки може тривати безкінечно. Відповідач неодноразово протиправно відмовляв у задоволенні її заяв у ході приватизації. Враховуючи наведені обставини, суд на підставі ст. 382 КАС України вважає необхідним встановити для відповідача зобов'язання подати звіт про виконання судового рішення.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати відмови Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, викладені в листах від 15.02.2018 № С-321-990/21/18, від 19.03.2018 № С-1919-1788/21-18, у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області за межами населеного пункту.
Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.02.2018 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області за межами населеного пункту.
У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області подати до суду звіт про виконання рішення протягом одного місяця з дня набрання ним законної сили.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал