Справа № 826/2091/18
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 травня 2018 року 11:12 № 826/2091/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., при секретарі судового засідання Семеняці А.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліпромсинтез" (04210, м. Київ, пр-т. Героїв Сталінграду, 16В)
доГоловного управління Державної служби України з питань праці у Київській області (04060, м. Київ, вул. Вавілових, 10)
про визнання протиправною та Постанови №44 від 11.01.2018 року ,

за участю представників сторін:

представника позивача: Свиридовського О.А.,

представника відповідача: Берези Я.О.,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліпромсинтез» (далі по тексту - позивач) з позовом до Головного управління Державної служби України з питань праці у Київській області (далі по тексту - відповідач), в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Державної служби України з питань праці у Київській області від 11 січня 2018 року №44 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, що була винесена заступником начальника Семчука Р.І.

Мотивуючи позовні вимоги представник позивача зазначив, що в порушення пунктів 6, 7 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509 справу розглянуто без участі представника позивача та без повідомлення суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду. Також, представник позивача стверджує, що під час розгляду справи не досліджувались докази, які були надані ТОВ «Поліпромсинтез», зокрема, пояснення працівників. Додатково представник позивача повідомив, що перевіряючими порушено порядок проведення перевірки, зокрема, не зазначено який вид контрольного заходу проводиться та прибули на перевірку за іншою адресою, ніж зазначено в направленні.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача також зазначив, що всім працівникам виплачується офіційно зарплата із нарахуванням та сплатою єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та всіх податків. На підтвердження наведених обставин позивачем надано всі необхідні документи інспектору Кравчуку А.М.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав того, що оскаржувана постанова прийнята з урахуванням листа №6158/10/26-54-21-04 від 07 грудня 2017 року ОУ Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві, наданих копій протоколів допиту працівників, які працюють на ТОВ «Поліпромсинтез» та документів, наданих при проведенні інспекційного відвідування Головним управлінням Держпраці у Київській області, за результатами розгляду яких відповідач прийшов до висновку про порушення вимог частини 2 статті 30 Закону України «Про оплати праці», а саме виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків. Також, представник відповідача стверджує, що ТОВ «Поліпромсинтез» порушено вимоги пункту 4 частини 2 статті 15 Закону України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування» в частині непроведення нарахувань коштів соціального страхування.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

11 грудня 2017 року до Головного управління Держпраці у Київській області надійшов лист ОУ Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому повідомлялось, що в ході проведення заходів в порядку статті 40 КПК України по кримінальному провадженню №0000048 від 05 жовтня 2017 року за частиною 3 статті 212 Кримінального кодексу України, співробітниками ОУ ДПІ в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві допитано в якості свідків осіб, які виконують роботи на користь підприємства - ТОВ «Поліпромсинтез» ().

У даному листі зазначено, що згідно протоколів допиту свідків встановлено, що особи працюють на ТОВ «Поліпромсинтез» за відсутності трудових договорів та офіційного отримання заробітної плати.

На думку податкового органу, в діях посадових осіб ТОВ «Поліпромсинтез» вбачається неофіційна виплата заробітної плати (в конверті) та неофіційне оформлення працівників, у зв'язку з чим необхідно здійснити інспекційне відвідування з питань офіційного оформлення працівників та оплати праці ТОВ «Поліпромсинтез» ().

08 грудня Головним управлінням Держпраці у Київській області видано направлення на проведення інспекційного відвідування №2686 для проведення інспекційного відвідування на предмет дотримання вимог законодавства про працю, фактичного допуску працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту) суб'єктом господарювання та не повідомлення виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків ТОВ «Поліпромсинтез» () за адресою: 04210, м. Київ, просп. Героїв Сталінграда, 16-в.

Вказане направлення дійсне з 13 грудня 2017 року по 19 грудня 2017 року, яке оформлене на підставі наказу відповідача від 08 грудня 2017 року №3100.

На підставі зазначеного направлення головним державним інспектором Головного управління Держпраці у Київській області Кравчуком А.М. здійснено інспекційне відвідування, за результатом якого складено акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №26-235/1393.

За результатами перевірки встановлено, що у порушення вимог частини 2 статті 30 Закону України «Про оплату праці» роботодавець не забезпечив достовірний бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. У висновках акта перевірки зазначено, що адміністрацією ТОВ «Поліпромсинтез» надано пакет документів, які вказують на оформлення працівників у відповідності до статті 24 Кодексу законів про працю України. Також надано табеля обліку робочого часу за січень-листопад 2017 року, розрахунково-платіжні відомості за січень-листопад 2017 року та відомості про виплату заробітної плати за січень-липень 2017 року, відповідно до яких адміністрацією ТОВ «Поліпромсинтез» проведено облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці.

Інспектор за результатами здійсненого інспекційного відвідування прийшов до висновку про порушення ТОВ «Поліпромсинтез» вимог частини 2 статті 30 Закону України «Про оплати праці», а саме виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків. Також, представник відповідача стверджує, що ТОВ «Поліпромсинтез» порушено вимоги пункту 4 частини 2 статті 15 Закону України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування» в частині непроведення нарахувань коштів соціального страхування.

Листом №4.4/4/331 від 05 січня 2018 року Головне управління Держпраці у Київській області повідомило ТОВ «Поліпромсинтез» про дату, час та місце розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю.

В подальшому, 11 січня 2018 року Головним управлінням Держпраці у Київській області прийнято постанову №44 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, на підставі якої до ТОВ «Поліпромсинтез» застосовано штраф у розмірі 1 728 000, 00 грн.

Незгода позивача із вказаною постановою зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96, (далі - Положення № 96)Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пунктом 7 Положення №96 встановлено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з частиною 1 статті 259 Кодексу законів про працю України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура проведення Державною інспекцією України з питань праці (далі - Держпраці України) та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці у межах повноважень визначена в Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженому наказом Міністерства соціальної політики України від 02 липня 2012 року №390, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 30.07.2012 за № 1291/21603 (далі за текстом - Порядок №390, чинний на момент проведення перевірки).

Відповідно до абзаців 3,4 пункту 3 Порядку №390 позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення. Інспекторам забороняється виступати посередниками, арбітрами чи експертами під час розгляду трудових спорів.

В матеріалах справи відсутні докази наявності згоди Держпраці України на проведення позапланової перевірки позивача, як і відсутні будь-які посилання на наявність такого погодження у направленні на проведення інспекційного відвідування.

Відповідно до пункту 6 Порядку №390 перевірка складається з таких етапів: робота з документами, наданими суб'єктами господарювання на вимогу Інспектора; оформлення документів за результатами перевірки; ознайомлення суб'єктів господарювання з документами, оформленими за результатами перевірки; проведення за результатами перевірки роз'яснювальної роботи з питань застосування норм законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування (за згодою посадових осіб).

Також, процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об'єкт відвідування) визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26 квітня 2017 року (далі - Порядок №295).

Пунктом 5 Порядку №295 передбачено, що інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за інформацією ДФС та її територіальних органів про факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень.

Згідно з пунктом 6 Порядку №295 під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування, від об'єкта відвідування, державних органів, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання законодавства про працю.

Документи, отримані під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, що містять інформацію про порушення об'єктом відвідування вимог законодавства про працю, долучаються до матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

З матеріалів справи вбачається та підтверджується висновками акта перевірки №26-235/1393, що адміністрацією ТОВ «Поліпромсинтез» надано пакет документів, які вказують на оформлення працівників у відповідності до статті 24 Кодексу законів про працю України. Також надано табеля обліку робочого часу за січень-листопад 2017 року, розрахунково-платіжні відомості за січень-листопад 2017 року та відомості про виплату заробітної плати за січень-липень 2017 року, відповідно до яких адміністрацією ТОВ «Поліпромсинтез» проведено облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці.

При цьому, відповідно до наявних матеріалів справи, інспектором не надано жодної оцінки наданим в ході проведення інспекційного відвідування документам та документальним доказам, як і не наведено жодних тверджень щодо спростування наведених в таких документах обставин та відомостей.

Відповідно до пункту 19 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

В матеріалах справи відсутні та сторонами не надано доказів складення відповідачем припису про усунення порушень законодавства про працю, що, з урахуванням наведених норм дає підстави для висновку про їх відсутність, або ж порушення відповідачем порядку оформлення результатів інспекційного відвідування.

Пунктом 20 Порядку №295 передбачено, що акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об'єкта відвідування.

При цьому, відповідно до пункту 26 Порядку №295 у разі відмови керівника чи уповноваженого представника об'єкта відвідування від підписання або за неможливості особистого вручення акта і припису акт та припис складаються у трьох примірниках. Два примірники акта і припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надсилаються об'єкту відвідування рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення. На примірнику акта та припису, що залишаються в інспектора праці, зазначаються реквізити поштового повідомлення, яке долучається до матеріалів інспекційного відвідування та невиїзного інспектування. Об'єкт відвідування зобов'язаний повернути інспектору праці підписаний примірник акта та припису не пізніше ніж через три робочих дні з дати його отримання. У разі ненадходження в установлений строк підписаного примірника акта та припису складається акт про відмову від підпису у двох примірниках, один з яких надсилається об'єкту відвідування рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії акта перевірки, складено у двох примірниках, однак директор ТОВ «Поліпромсинтез» від підписання такого акту відмовилась. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази надсилання об'єкту відвідування рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення примірника акта. Також, суд звертає увагу, що у разі відмови представника об'єкта відвідування від підписання акта перевірки, останній повинен був складатись у трьох примірниках.

Наведене свідчить про порушення відповідачем порядку оформлення результатів інспекційного відвідування та належного повідомлення представника об'єкта відвідування про результати такого інспекційного відвідування.

Статтею 27 Порядку №295 визначено, що у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об'єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Як уже зазначалось вище, інспектором не вчинено жодних дій щодо надання аналізу матеріалів інспекційного відвідування, як і не наведено жодних доводів щодо невзяття до уваги наданих представником позивача документів, які вказують на оформлення працівників у відповідності до статті 24 Кодексу законів про працю України. Також надано табеля обліку робочого часу за січень-листопад 2017 року, розрахунково-платіжні відомості за січень-листопад 2017 року та відомості про виплату заробітної плати за січень-липень 2017 року, відповідно до яких адміністрацією ТОВ «Поліпромсинтез» проведено облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці.

Матеріалами справи підтверджується, що висновки інспектора базуються виключно на відомостях, зазначених у листі ОУ Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві №6158/10/26-54-21-04 від 07 грудня 2017 року, який слугував підставою для проведення позапланової перевірки позивача та не може бути безумовною підставою для притягнення позивача до відповідальності, без проведення аналізу та надання оцінки матеріалам інспекційного відвідування.

Статтею 29 Порядку №295 передбачено, що заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Так, відповідно статті 30 Закону України «Про оплату праці» при кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати.

Роботодавець зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

В акті перевірки не зазначено в чому саме полягає недостовірність обліку позивача виконуваної працівником роботи і бухгалтерського обліку витрат на оплату праці у встановленому порядку.

При цьому, взяття інспектором до уваги виключно протоколів допиту, наданих в додаток до листа ОУ Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві №6158/10/26-54-21-04 від 07 грудня 2017 року та повне ігнорування письмових пояснень працівників, наданих в ході інспекційного відвідування свідчить про порушення відповідачем порядку здійснення аналізу матеріалів інспекційного відвідування.

Також, суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 84 Кримінального процесуального кодексу України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Тобто, у кримінальному провадження джерелом доказів є показання, а не протоколи допиту.

Відповідно до положень статті 95 Кримінального процесуального кодексу України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право отримувати від учасників кримінального провадження та інших осіб за їх згодою пояснення, які не є джерелом доказів.

Крім того, статтею 62 Конституції України та статтею 17 Кримінального процесуального кодексу України передбачена презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Так, суд зазначає, що в матеріалах справи міститься постанова першого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 03 січня 2018 року про закриття кримінального провадження за №0000048 від 05 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 212 Кримінального кодексу України, в межах якого і були допитані працівники позивача та за результатами яких складені протоколи допиту, на які посилається інспектор в акті перевірки ТОВ «Поліпромсинтез».

Вказане кримінальне провадження №0000048 закрите у зв'язку з відсутністю в діяннях службових осіб ТОВ «Поліпромсинтез» складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 212 Кримінального кодексу України.

В постанові про закриття кримінального провадження від 03 січня 2018 року вказано, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві № та № від 04 липня 2017 року, а також не встановлено документального підтвердження висновків акту Головного управління ДФС у м. Києві №182/26-15-14-02-01-14/22887593 від 18 травня 2017 року щодо заниження службовими особами ТОВ «Поліпромсинтез» податку на додану вартість на суму 1 857 375 грн. та податку на прибуток підприємства в сумі 3 379 871 грн. за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2016 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що притягнення позивача до відповідальності виключно на підставі протоколів допиту осіб, отриманих в межах кримінального провадження №0000048, яке станом на момент прийняття оскаржуваної постанови було закрито, є протиправним та нормативно та документально не підтвердженим.

Крім того, суд звертає увагу, що у оскаржуваній постанові відповідач посилається на абзац 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України як на підставу визначення розміру штрафу.

Так, відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Водночас, в акті перевірки зазначено, що позивачем порушено не строки виплати заробітної плати працівникам, а виявлено недостовірність обліку виконуваної працівником роботи і бухгалтерського обліку витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Також, станом на 2017 рік, тобто рік виявлення інспектором правопорушення, розмір мінімальної заробітної плати складав 3200 грн., а відтак відповідальність у вигляді штрафу повинен складати в такому випадку 9600 грн. (3*3200 грн.).

При цьому, навіть якщо враховувати кількість працівників, на які посилається відповідач в акті перевірки, 18 осіб, то розмір штрафу повинен складати 172 800 грн. (18*9600 грн.).

Суд звертає увагу, що оскаржувана постанова не містить жодних посилань та формул щодо здійснення розрахунку розміру штрафу, застосованого до позивача.

Зважаючи на викладене, судом встановлено не лише безпідставність притягнення позивача до відповідальності, а й завищення розміру такого штрафу, що в сукупності дає підстави для скасування такої постанови №44 від 11 січня 2018 року як протиправної.

Відповідно до вимог частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами 1-2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено суду правомірність прийняття оскаржуваної постанови, а відтак у суду наявні підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 3, 5-11, 19, 73-77, 79, 90, 263, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліпромсинтез» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Київській області №44 від 11 січня 2018 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліпромсинтез» () понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 25 920,00 грн. (двадцять п'ять тисяч дев'ятсот двадцять гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Київській області ().

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.Б. Федорчук