Справа № 672/1653/17
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2018-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 672/1653/17

Головуючий у 1-й інстанції: Федорук І.М.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

31 травня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О.

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника відповідача: Роюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 20 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Городоцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання неправомірними рішень, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

13 грудня 2017 року позивач звернувся до Городоцького районного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Городоцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання неправомірними рішень, зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 20 лютого 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, позивач вказав, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, а рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Позивач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до частини 2 статті 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, 21 липня 2017 року позивач після досягнення 55-річного віку звернувся до Городоцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області із заявою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У зв'язку із ліквідацією окремих підприємств, питання включення до пільгового стажу роботи на них вирішувалось комісією, з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, яка створена при головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішенням № 17 комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 28 вересня 2017 року позивачу зараховано до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію 19 років 2 місяці 1 день. Цим же рішенням комісія відмовила у зарахуванні до пільгового стажу окремі періоди роботи позивача, зокрема : з 15 лютого 1981 року по 23 квітня 1981 року, оскільки робота на посаді тракториста не підтверджена первинними документами, з 24 квітня 1981 року по 10 травня 1984 року, оскільки позивач проходив військову службу та робота на посаді тракториста не підтверджена первинними документами, з 01 жовтня 2005 року по 30 листопада 2005 року, з 01 березня 2006 року по 31 березня 2006 року, з 01 жовтня 2006 року по 31 жовтня 2006 року, з 01 грудня 2006 року по 31 березня 2007 року, з 01 травня 2007 року по 31 травня 2007 року, з 01 липня 2007 року по 31 липня 2007 року, з 01 вересня 2007 року по 01 вересня 2007 року, оскільки відсутнє нарахування заробітної плати.

Відповідно до рішення Городоцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області № 842 від 18 жовтня 2017 року, позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки у позивача немає 20 років стажу роботи, який давав би право на таку пенсію.

Не погодившись із відмовою відповідача у зарахуванні пільгового стажу та призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся до суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в ході судового розгляду підтверджено право позивача на призначення пенсії відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і що комісія з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, яка створена при головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийняла протиправне рішення, яким не зарахувала до стажу роботи позивача роботу на посадах тракториста. При цьому суд першої інстанції прийшов до висновку про не зарахування певних періодів роботи позивача, а також часу проходження строкової служби до стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії, оскільки такі вимоги повинні заявлятись до комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Пунктом "в" статті 13 України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 26 років 6 місяців (на час звернення позивача), з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно з статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 2 постанови Ради Міністрів СРСР від 21 квітня 1975 року № 310 "Про трудові книжки колгоспників" (була чинна на час внесення записів до трудової книжки позивача до 1991 року) встановлено, що трудова книжка колгоспника являється основним документом про трудову діяльність членів колгоспу.

За правилами Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року № 162, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці та соцполітики № 259/34/5 від 08 червня 2001 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 20 Порядку визначено особливості підтвердження трудового стажу для призначення пенсій на пільгових умовах та за вислугу років.

В зазначеному пункті Порядку закріплено, що у разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Постановою правління Пенсійного фонду України № 18-1 від 10 листопада 2006 року затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Пунктом 4 Порядку визначено, що комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов'язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об'єднань.

Відповідно до пунктів 15, 16 Порядку № 18-1 комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п'яти робочих днів з дня його прийняття направляють до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у містах та районах, а також повідомляють заявника про прийняте рішення.

Рішення комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку.

Аналіз положень Порядку № 18-1, зокрема щодо складу комісії, порядку його формування, повноважень комісії та порядку оскарження рішень вказує на те, що комісія є окремим суб'єктом владних повноважень у даних правовідносинах.

Отже, вирішення питання про зарахування до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, віднесено до виключної компетенції комісій при Головних управліннях Пенсійного фонду в областях, яка не підпорядковується органам Пенсійного фонду України та є самостійним суб'єктом владних повноважень.

З матеріалів справи слідує, що саме комісія при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області рішенням від 28 вересня 2017 року № 17 відмовила позивачу у зарахуванні спірного періоду роботи до пільгового стажу (а.с.10), а не відповідач.

При цьому, адміністративний позов, поданий позивачем до суду першої інстанції, не заявлений до комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Хмельницькій області як до відповідача, хоча по суті позовні вимоги заявлені саме до комісії, а остання не залучалась судом першої інстанції до розгляду справи.

Суд першої інстанції скасовуючи рішення комісії не залучив її в якості відповідача, що позбавило комісію права приймати участь в судовому засіданні, надавати докази та обґрунтовувати правомірність прийнятого рішення.

Згідно пунктом 5 статті 48 КАС України під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Відповідно до пункту 7 статті 48 КАС України заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Таким чином, суд апеляційної інстанції позбавлений права заміни відповідача або залучення іншого відповідача.

Оскільки комісія, до участі в справі судом першої інстанції не залучена, а позивач, в установленому законодавством порядку рішення комісії не оскаржив, колегія суддів вважає передчасними висновки суду першої інстанції щодо неправомірності прийнятого комісією рішення.

Одночасно колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції, про те, що вирішення питання про зарахування до пільгового стажу часу проходження строкової служби відноситься до повноважень комісії.

Відповідно до Порядку № 18-1 комісія не наділена такими повноваженнями. Таким чином вирішення питання про зарахування до пільгового стажу часу проходження строкової служби віднесено саме до відповідачів, які залучені до участі в розгляді справи.

Як встановлено із записів трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 та трудової книжки, що належать позивачу, останній після закінчення 28 квітня 1980 року ПТУ № 9 с.Чорний Острів Хмельницької області та отримавши спеціальність тракторист-машиніст ІІІ класу, ОСОБА_3 працював трактористом в колгоспі ім. Мічуріна с.Кузьмин Городоцького району Хмельницької області.

Вказані обставини підтверджуються даними атестату НОМЕР_2 виданого ПТУ №9 с.Чорний Острів Хмельницької області 28 квітня 1980 року, трудової книжки позивача, архівними довідками районного трудового архіву Городоцької районної ради № 729/01-32 від 05 грудня 2017 року, № 712/01-32 від 29.11.2017 року.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов'язок i військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов'язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Таким чином, оскільки позивач 1980 року був прийнятий у члени колгоспу ім. Мічуріна с. Кузьмин Городоцького району де до проходження служби працював трактористом, а також після строкової служби одразу приступив до роботи на посаді тракториста, то період строкової служби з 24 квітня 1981 року по 10 травня 1984 року необхідно зарахувати до пільгового стажу позивача.

Враховуючи викладене, позивач з урахуванням часу проходження строкової служби та часу, який підтверджено комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України має необхідний стаж роботи трактористом машиністом понад 20 років, що навіть є підставою для призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів, вважає за необхідне, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов частково.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити частково.

Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 20 лютого 2018 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 17 від 28 вересня 2017 року та рішення Городоцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області № 842 від 18 жовтня 2017 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_3 період проходження строкової служби з 24 квітня 1981 року по 10 травня 1984 року до пільгового стажу.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 25 квітня 2017 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 04 червня 2018 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.