Справа № 335/2016/18(2-а/335/156/2018)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2018-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2018 року справа № 335/2016/18 (2-а/335/156/2018)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В.,

суддів: Чабаненко С.В. Чумака С.Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 квітня 2018 року у справі №335/2016/18 (головуючий 1-ї інстанції Макаров В.О.) за позовом ОСОБА_1 до інспектора 4-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Національної поліції в Дніпропетровській області Національної поліції України ОСОБА_2, (третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Національної поліції в Дніпропетровській області Національної поліції України) про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 23.02.2018 року звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовом до інспектора 4-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 (третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області), в якому просив визнати дії відповідача щодо складання постанови про його притягнення до адміністративної відповідальності протиправними, скасувати постанову серії ЕАА №231527 від 09.12.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного штрафу у розмірі 425 гривень, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 квітня 2018 року позов задоволено.

Визнано дії інспектора 4-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 щодо складання постанови серії ЕАА № 231527 від 09.12.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП протиправними.

Постанову серії ЕАА № 231527 від 09.12.2017 року, яка ухвалена інспектором 4-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень скасовано, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції при прийнятті постанови порушені норми матеріального та процесуального права, неповністю зясовано обставини, що мають значення для справи.

Представником позивача до апеляційного суду подано відзив на апеляційну скаргу, яким він просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 квітня 2018 року у справі №335/2016/18 року прийнято в порядку письмового провадження.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАА №231527 від 09.12.2017 року, винесеної інспектором 4-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2, 09.12.2017 року ОСОБА_1, керуючи автомобілем HYUNDAI SANTAFE, державний номер НОМЕР_1 о 09 год. 05 хв. на вул.Олександра Поля, 59, керував транспортним засобом без поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП (а.с. 9).

Зазначеною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, ОСОБА_1 оскаржив його до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не складався протокол про порушення правил дорожнього руху та не оформлювалися матеріали дорожньо-транспортної пригоди, а тому законних підстав вимагати від позивача надання полісу обовязкового автострахування не було, що свідчить про протиправність постанови про притягнення позивача до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. Крім того зазначено, що при розгляді справи інспектором поліції не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили про наявність в діях позивача ознак проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, а постанова була винесена без належної доказової бази, як то понятих чи свідків, результатів застосування технічних вимірювальних засобів тощо та із істотними порушеннями вимог КУпАП.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі по тексту - Правила), Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобовязаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, предявляти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Підпунктом «г» пункту 2.1 Правил дорожнього руху України передбачено обовязок водія мати при собі, зокрема поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до п.п.«а» пункту 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також предявити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

З аналізу зазначених норм можливо зробити висновку, що водій зобовязаний мати при собі та на вимогу відповідних посадових осіб предявляти для перевірки страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а у випадку звільнення від такого обовязкового страхування - відповідні підтверджуючі документи (посвідчення).

Факт відсутності поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») або відповідного підтверджуючого документа (посвідчення) про звільнення від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, позивачем в адміністративному позові не заперечувалось та не спростовувалось, та до матеріалів справи такий поліс позивачем не надавався.

Навпаки, в матеріалах справи наявний витяг з Моторно (транспортне) страхового бюро України, згідно якого на автомобіль HYUNDAI SANTAFE, державний номер НОМЕР_1 на дату 09.12.2017 року відсутній поліс (договір) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.54).

Судом апеляційної інстанції не виявлено будь-яких порушень відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого статтею 280 КУпАП, форма та зміст постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема нормам КУпАП.

Посилання позивача, з якими погодився суд першої інстанції, що у відповідача не було законних підстав вимагати від позивача надання полісу обовязкового авто страхування, оскільки відповідачем не складався протокол про порушення правил дорожнього руху та не оформлювалися матеріали дорожньо-транспортної пригоди, колегія суддів вважає безпідставним та необґрунтованим з огляду на таке.

Правила дорожнього руху не містять застереження (або виключення) про те, що контроль за наявністю поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється Національною поліцією тільки при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Крім того, відповідно до пункту 21.2 статті 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, крім іншого, відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Пунктом 21.3 статті 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобовязана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс предявляється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Як зазначалося вище, відповідно до п.п.«а» пункту 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також предявити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, серед яких, зокрема, вказаний поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач не заперечує факту відсутності у нього на час складання постанови про адміністративне правопорушення полісу (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким він керував.

Наявність в діях позивача зазначеного складу адміністративного правопорушення є єдиною та достатньою фактичною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП.

У відповідності до ст.ст.222, 258, 283 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.126 КУпАП, розглядаються органами Національної поліції із винесенням за результатами такого розгляду постанов без попереднього складення протоколу про адміністративне правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідач - інспектор 4-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Національної поліції в Дніпропетровській області Національної поліції України ОСОБА_2 має спеціальне звання «лейтенант поліції», а тому має право від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що під час складання постанови по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи до уваги зазначені вище обставини, відсутні підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за частиною першою статті 126 КУпАП, оскільки останній керував транспортним засобом без поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, що підтверджується матеріалами справи, а тому на позивача відповідачем правомірно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., тобто в межах санкції зазначеної норми КУпАП.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не вірно встановлені обставини справи та постанова прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права, що у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 243, 250, 272, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 квітня 2018 року у справі №335/2016/18 задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 квітня 2018 року у справі №335/2016/18 скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора 4-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Національної поліції в Дніпропетровській області Національної поліції України ОСОБА_2, (третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Національної поліції в Дніпропетровській області Національної поліції України) про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: С.Ю. Чумак