Справа № 824/242/18-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2018-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/242/18-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Дембіцький П.Д., розглянув в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської РДА, Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд (з урахуванням уточнення позовних вимог): визнати бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації щодо не нарахування і не виплати їй грошової компенсації на продукти харчування, як потерпілій внаслідок аварії на ЧАЕС категорії І протиправною; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації та Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити їй 17375,40 грн, як особі, потерпілій внаслідок аварії на ЧАЕС категорії І з 09.12.2013 року по 18.09.2017 року включно, відповідно до ст. 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за даними Єдиного автоматизованого реєстру осіб, що мають право на пільги перебувала на обліку за єдиною заявою в Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації з жовтня 2006 року, як дитина-інвалід, інвалідність якої пов'язана з наслідками Чорнобильської катастрофи, а з 09.12.2013 року, як потерпіла від наслідків аварії на ЧАЕС І категорії та отримувала пільги, згідно чинного законодавства зокрема, щодо оплати житлово-комунальних послуг, отримання безплатних ліків та щорічної санаторно-курортної путівку, що підтверджується листом Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації від 26.12.2017 року № 02.1-32/6375. Позивач вважає, що законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено також грошову компенсацію за пільгове забезпечення продуктами харчування, яка за період з 09.12.2013 року по 18.09.2018 року їй не нараховувалась і відповідно не виплачувалась. 11.10.2017 року позивач звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації з письмовою заявою про відшкодування невиплаченої компенсації на продукти харчування з 09.12.2013 року в сумі 17375,40 грн. 15.12.2017 року позивач повторно звернулась до відповідача із заявою на призначення та виплату грошової компенсації вартості продуктів харчування в зв'язку із зміною прізвища з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1». Рішенням відповідача від 19.12.2017 року призначено довічно компенсацію витрат на продукти харчування як постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії починаючи виплату з 19.09.2017 року. Проте, жодних дій стосовно погашення невиплаченої компенсації на продукти харчування з 09.12.2013 року по 18.09.2017 року так і не проведено, у зв'язку з чим позивач звернулася до суду.

Відповідачем до суду подано відзив на адміністративний позов відповідно до яких зазначив, що позивач 15.12.2017 року вперше звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації за призначенням компенсаційних виплат вартості продуктів харчування громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. До заяви були додані копії паспорта, ідентифікаційного коди, витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, свідоцтва про шлюб, довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0196700, експертного висновку, посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серія НОМЕР_1 видане 19.09.2017 року, оригінал довідки прос склад сім'ї виданої 14.12.2017 року, оригінала реквізитів АТ Ощадбанку. За період з 09.12.2013 року по 14.12.2017 року інших заяв на призначення компенсаційних виплат вартості продуктів харчування громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від позивача не надходило.

Справа сформована та 19.12.2017 року прийнято рішення про призначення компенсації в розмірі 414,00 грн. щомісячно з 19.09.2017 року по довічно, таким чином просить в задоволені позову відмовити.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги, а також справу розглядати у порядку письмового провадження.

Представники відповідача, третьої особи заперечували проти позову, надали пояснення суду по суті спору, а також клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, у разі неявки відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У частині 9 статті 205 КАС України зазначено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України, суд вважає, що немає перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, судом встановлено.

За даними єдиного автоматизованого реєстру осіб, що мають право на пільги ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на обліку за єдиною заявою в управлінні праці та соціального захисту населення Кіцманської РДА з жовтня 2006 року, як дитина інвалід, інвалідність якої пов'язана з наслідками Чорнобильської катастрофи, а з грудня 2013 року, як потерпіла наслідків аварії на ЧАЄС 1 категорії та отримувала пільги.

Рішенням МСЕК від 19.11.2013 року ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності, захворювання пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи, інвалідність встановлено безтермінова, що підтверджується МСЕК серії АВ № 0196700 від 19.11.2013 року. (а.с. 53).

09.12.2013 року ОСОБА_1 отримала посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на чорнобильській АЕС, або потерпіла від Чорнобильської катастрофи 1 категорії серії НОМЕР_2

27.04.2017 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_3, у зв'язку з чим змінила прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1». (а. с. 13).

19.09.2017 року ОСОБА_1 отримала посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серія НОМЕР_1 замість посвідчення НОМЕР_2 від 09.12.2013 року. (а. с. 48)

11.10.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської РДА з письмовою заявою про відшкодування невиплаченої компенсації на продукти харчування з моменту встановлення статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії з 09.12.2013 року, яка зареєстрована відповідачем вх. № 4580/0215/11.10.2017 року. (а.с. 157.).

10.11.2017 року Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації розглянувши звернення позивача по питанню відшкодування невиплаченої компенсації на продукти харчування, копію заяви з листом направило в Департамент соціального захисту населення на консультацію. (а. с. 138).

14.12.2017 року представник позивача листом звернулася до Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації та Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації з проханням інформацію стосовно того, чому не виплачувалася грошова компенсація вартості продуктів харчування для громадян, віднесених до категорії І осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ОСОБА_1 з 09.12.2013 року та здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію вартості продуктів харчування для громадян, віднесених до категорії І осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи згідно чинного законодавства та у розмірі визначеному на момент проведення відповідних виплат.

15.12.2017 року позивач повторно подала до Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації заяву на призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг та перерахувати виплату грошової компенсації вартості продуктів харчування в зв'язку із зміною прізвища з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», яка зареєстрована за № 2111 від 15.12.2017 року. (а. с. 24-25, 106).

Рішенням Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації від 19.12.2017 року призначено позивачу довічну компенсацію витрат на продукти харчування як постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії починаючи виплату з 19.09.2017 року. (а. с. 26, 108)

26.12.2017 року у листі-відповіді позивач № 02.1-32/6375 Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації зазначено, що за даними єдиного автоматизованого реєстру осіб, що мають право на пільги, ОСОБА_1 перебуває на обліку за єдиною заявою у управлінні праці та соціального захисту населення Кіцманської РДА з жовтня 2006 року, як дитина - інвалід, інвалідність якої пов'язана з наслідками Чорнобильської катастрофи, а з 09.12.2013 року, як потерпіла наслідків аварії на ЧАЕС І категорії та отримує пільги згідно чинного законодавства (житлово-комунальні, безплатні ліки, щорічна санаторно-курорна путівка). (а. с. 15-а)

29.12.2017 року у листі-відповіді позивачу № 0210/4313 Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації зазначено, що єдина заява на призначення та виплату грошової компенсації вартості продуктів харчування від ОСОБА_1 до управління надійшла 15.12.2017 року та зареєстрована в журналі під № 2111 від 15.12.2017 року, справа сформована, прийнято рішення про призначення компенсації. (а. с. 23)

З урахуванням досліджених письмових доказів судом встановлено, що заява позивача ОСОБА_1 від 11.10.2017 року яка зареєстрована відповідачем вх. № 4580/0215/ від 11.10.2017 року Управлінням праці та соціального захисту населення Кіцманської РДА щодо відшкодування невиплаченої компенсації на продукти харчування з моменту встановлення статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії з 09.12.2013 року не розглянута, рішення не прийнято, відповідь не надано.

Крім того, відповідач розглядаючи заяву позивача від 15.12.2017 року про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг та перерахувати виплату грошової компенсації вартості продуктів харчування в зв'язку із зміною прізвища з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», яка зареєстрована за № 2111 від 15.12.2017 року в частині щодо відшкодування невиплаченої компенсації на продукти харчування з моменту встановлення статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії з 09.12.2013 року по 19.09.2017 року не розглянув, рішення не прийняв.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступного.

Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської РДА у своїй діяльності керується Конституцією України, Законами України, зокрема Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР, Законом України від 02.10.1992 № 2657-ХІI "Про інформацію", Законом України "Про доступ до публічної інформації", Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII ), Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року № 936 (далі - Порядок № 936), Положенням про управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням районної державної адміністрації 05.03.2018 року № 109 (далі - Положення № 109).

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 року № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно частини 1 статті 7 Закону України "Про звернення громадян" звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Частина 3 цієї ж статті вказує на те, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

У частині 1 статті 15 Закону України "Про звернення громадян" вказано, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти.

Статтею 19 цього Закону передбачено, що обов'язки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг.

Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги.

Пунктом 5 Положення № 109 передбачено, що Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської РДА відповідно до визначених повноважень виконує такі функції, зокрема: розглядає в установленому законодавством порядку звернення громадян, опрацьовує запити і звернення народних депутатів України та депутатів відповідних місцевих рад, забезпечує доступ до публічної інформації, розпорядником якої є Управління, забезпечує захист персональних даних.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про звернення громадян" до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов'язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Бездіяльність - це безпідставне повне або часткове ухилення від здійснення передбачених Конституцією та іншими законами функцій і повноважень.

Позивачем у позовній заяві наведено обставин в обґрунтування своїх позовних вимог, а саме в чому полягає порушення Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської РДА прав та інтересів, в чому полягає протиправність та які права чи інтереси позивача при цьому були порушені. У чому саме, в даному випадку, полягає порушення конституційного права позивача щодо не вжиття заходів відповідачем під час розгляду її заяв, отримання обґрунтованої відповіді щодо її звернення та не прийняття рішення.

З огляду на зазначене, суд вважає, що права, інтереси чи свободи позивача щодо звернення до Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської РДА були порушені.

Проаналізувавши вимоги Законів, нормативно правових актів, письмові докази, суд прийшов до висновку, що відповідач не вжив належних заходів щодо розгляду у встановлені Законом строки даних заяви, та не надав відповіді, як передбачено Законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII ) державна політика в галузі соціального захисту потерпілих від Чорнобильської катастрофи та створення умов проживання і праці на забруднених територіях базується на принципах: пріоритету життя та здоров'я людей, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, повної відповідальності держави за створення безпечних і нешкідливих умов праці; комплексного розв'язання завдань охорони здоров'я, соціальної політики і використання забруднених територій на основі державних цільових програм з цих питань та урахування інших напрямів економічної та соціальної політики, досягнень в галузі науки та охорони навколишнього середовища; соціального захисту людей, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; використання економічних методів поліпшення життя шляхом проведення політики пільгового оподаткування громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, та їх об'єднань; здійснення заходів щодо професійної переорієнтації та підвищення кваліфікації постраждалого населення; забезпечення координації діяльності державних органів, установ, організацій та об'єднань громадян, що вирішують різні проблеми соціального захисту постраждалого населення, а також співробітництва і проведення консультацій між державними органами і постраждалими (їх представниками), між усіма соціальними групами під час прийняття рішень з соціального захисту на місцевому та державному рівнях; міжнародного співробітництва в галузях охорони здоров'я, соціального захисту, охорони праці, використання світового досвіду організації роботи з цих питань.

Відповідно ст. 20 Закону № 796-XII особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги:

1) безплатне придбання ліків за рецептами лікарів;

2) безплатне позачергове зубопротезування (за винятком зубопротезування із дорогоцінних металів та прирівняних по вартості до них, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я);

3) першочергове обслуговування у лікувально-профілактичних закладах та аптеках;

4) позачергове щорічне безплатне забезпечення санаторно-курортними путівками шляхом надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок через безготівкове перерахування санаторно-курортним закладам, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, за надання послуг із санаторно-курортного лікування чи одержання за їх бажанням грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні; право вільного вибору санаторно-курортного закладу відповідного профілю чи закладу відпочинку, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, та, за бажанням, здійснення доплати за надання додаткових послуг за рахунок власних коштів у разі недостатності суми щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок на санаторно-курортне лікування чи відпочинок у вибраному закладі. Санаторно-курортні заклади незалежно від форми власності зобов'язані надавати санаторно-курортні та оздоровчі послуги шляхом безготівкових розрахунків.

Порядок надання щорічної грошової допомоги та здійснення доплат за рахунок власних коштів, виплати грошової компенсації в розмірі середньої вартості путівки в Україні встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Розмір щорічної грошової допомоги, щорічний розмір середньої вартості путівки в Україні визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік;

5) користування при виході на пенсію та зміні місця роботи поліклініками, до яких вони були прикріплені під час роботи;

6) щорічне медичне обслуговування, диспансеризація із залученням необхідних спеціалістів, лікування в спеціалізованих стаціонарах;

7) переважне право залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі при ліквідації, реорганізації або перепрофілюванні підприємства, установи, організації, скороченні чисельності або штату працівників, а також на працевлаштування.

У разі вивільнення працівників у зв'язку з ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємства, установи, організації, скороченням чисельності або штату працівників їм виплачується допомога в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати, а також зберігається за їх бажанням посадовий оклад, тарифна ставка (оклад) на новому місці роботи, але не більше одного року. Їм також гарантується працевлаштування з урахуванням їх побажань або можливість навчання нових професій (спеціальностей) із збереженням у встановленому порядку середньої заробітної плати за останнім місцем роботи за весь період перепідготовки, але не більше одного року.

При переведенні у зв'язку із станом здоров'я на нижчеоплачувану роботу зазначеним працівникам виплачується різниця між попереднім заробітком і заробітком на новій роботі до встановлення інвалідності або одужання, але не більше одного року;

8) виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності в розмірі 100 процентів середньої заробітної плати незалежно від страхового стажу;

9) виплата працюючим особам з інвалідністю допомоги по тимчасовій непрацездатності до 4 місяців підряд або до 5 місяців у календарному році;

10) позачергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов (включаючи сім'ї загиблих або померлих громадян). Особи, зазначені в цьому пункті, забезпечуються жилою площею протягом року з дня подання заяви, для чого місцеві ради щорічно виділяють 15 відсотків усього збудованого житла (в тому числі підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності). Кабінет Міністрів України щорічно виділяє обласним державним адміністраціям цільовим призначенням капітальні вкладення відповідно до кількості сімей, що потребують поліпшення житлових умов. Фінансування будівництва здійснюється з Державного бюджету України.

Крім загальних підстав, передбачених законодавством України, такими, що потребують поліпшення житлових умов, визнаються особи, які забезпечені жилою площею нижче рівня середньої забезпеченості громадян у даному населеному пункті або які проживають у комунальних квартирах.

Особам, які перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали особами з інвалідністю внаслідок Чорнобильської катастрофи, які потребують поліпшення житлових умов, надається додаткова жила площа у вигляді окремої кімнати.

Сім'я, що втратила годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, має право на додаткову жилу площу, порядок надання і розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України.

Передбаченими цим пунктом пільгами щодо забезпечення житлом громадяни мають право скористатися лише один раз;

11) 50-процентна знижка плати за користування житлом (квартирної плати, плати за управління багатоквартирними будинками), комунальними послугами (газ, електрична і теплова енергія, водопостачання, водовідведення та інші послуги) у межах середніх норм споживання, передбачених законом, телефоном (абонентна плата, оплата послуг електрозв'язку за місцеві телефонні розмови з квартирних телефонів при посекундному обліку їх тривалості). Зазначені у цьому пункті пільги надаються також членам сімей громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, які проживають у жилих будинках (квартирах) усіх форм власності, в межах норм, передбачених законом. До членів сімей громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, належать: дружина (чоловік), неповнолітні діти, непрацездатні батьки, особа, яка проживає разом з постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи особою - особою з інвалідністю I групи та доглядає за нею, за умови, що ця особа не перебуває у шлюбі; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, що має право на пільги, та проживає разом з ним;

Особам, які проживають у будинках, що не мають центрального опалення, відшкодовується 50 процентів вартості палива, придбаного в межах норм, встановлених для продажу населенню.

У разі проживання у гуртожитку оплата за проживання провадиться у розмірі 50 процентів встановленої плати;

12) передача безплатно в приватну власність займаних ними та їх сім'ями квартир (будинків) державного та громадського житлового фонду незалежно від того, чи є зазначена особа наймачем чи членом сім'ї наймача. Зазначена пільга може бути використана один раз;

13) позачергове безоплатне забезпечення автомобілем осіб з інвалідністю I групи незалежно від наявності медичних показань та осіб з інвалідністю II групи за наявності медичних показань для забезпечення автомобілем, відсутності у них протипоказань до керування автомобілем; позачергове пільгове забезпечення автомобілем осіб з інвалідністю II групи за наявності медичних показань та протипоказань до керування з правом передачі керування автомобілем члену сім'ї. Особи з інвалідністю II групи за відсутності відповідних медичних показань мають право на безоплатне або на пільгових умовах забезпечення автомобілем, а також особи з інвалідністю III групи за наявності медичних показань - на забезпечення автомобілем та відсутності протипоказань до керування ним - на пільгових умовах у порядку загальної черги. Порядок та умови забезпечення автомобілем визначаються Кабінетом Міністрів України;

14) забезпечення продуктами харчування за медичними нормами з обов'язковим прикріпленням до відповідних магазинів за місцем проживання. Зазначеним особам компенсується 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я;

15) безплатне користування всіма видами міського та приміського транспорту (крім таксі, в яких число посадочних місць для пасажирів не більше 9) на території України за наявності посвідчення встановленого зразка, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - також електронного квитка, який видається на безоплатній основі;

16) одержання лікарняного листка на весь період лікування в санаторіях і спеціалізованих лікувальних закладах з урахуванням часу проїзду туди й назад, з виплатою допомоги по державному соціальному страхуванню незалежно від того, ким і за чий рахунок видано путівку;

17) позачергове обов'язкове забезпечення їх дітей місцями у дошкільних закладах незалежно від відомчої підпорядкованості;

18) зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства;

19) безплатний проїзд один раз на рік до будь-якого пункту України і назад автомобільним або повітряним, або залізничним, або водним транспортом з правом першочергового придбання квитків;

20) обов'язкове (протягом року після подання заяви) відведення місцевими радами земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва для тих, хто потребує поліпшення житлових умов та перебуває на квартирному обліку, а також відведення земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства, садівництва і городництва, будівництва індивідуальних гаражів і дач;

21) пункт 21 частини першої статті 20 виключено

22) використання чергової відпустки у зручний для них час, а також отримання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 робочих днів на рік;

23) позачерговий протягом року вступ до житлово-будівельних (житлових) кооперативів для тих, хто потребує поліпшення житлових умов, до кооперативів по будівництву та експлуатації колективних гаражів, стоянок для транспортних засобів та їх технічного обслуговування, до садівницьких товариств, а також право на позачергове придбання садових будинків або матеріалів для їх будівництва, для індивідуальної забудови. У випадку одержання житла права, передбачені пунктом 10 цієї статті, втрачаються, якщо житлові умови поліпшились настільки, що відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

Передбаченими цим пунктом пільгами по забезпеченню житлом громадяни мають право скористатися один раз;

24) першочергове обслуговування на підприємствах, в установах, організаціях зв'язку, технічного обслуговування і ремонту транспортних засобів, служби побуту, торгівлі, громадського харчування, житлово-комунального господарства, міжміського транспорту;

25) першочергове придбання промислових товарів підвищеного попиту, в тому числі легкового автомобіля, мотоцикла, моторного човна, телевізора, холодильника, меблів, пральної машини, пилососа у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

26) вступ поза конкурсом до державних вищих закладів освіти, професійно-технічних закладів освіти та на курси для професійного навчання з обов'язковим наданням гуртожитку на час навчання тим, хто не має житла, і виплатою соціальної стипендії в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, незалежно від місця навчання на території України. Особи, які закінчили середні та професійно-технічні заклади освіти з відзнакою (відмінними оцінками), приймаються без екзаменів до державних вищих закладів освіти за результатами співбесіди. Зазначені особи навчаються в цих закладах освіти за рахунок держави;

27) позачергове влаштування в заклади соціального забезпечення, а також на обслуговування службами соціального захисту вдома, якщо хворий не має близьких родичів, які проживають з ним.

У разі неможливості організації такого обслуговування закладами соціального захисту відшкодовуються витрати, пов'язані з доглядом за хворим;

28) позачергове встановлення телефону з оплатою 50 процентів вартості його встановлення;

29) пункт 29 частини першої статті 20 виключено

30) пункт 30 частини першої статті 20 виключено

31) оплата лікарняних листків по тимчасовій непрацездатності особам, які є учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, нараховується за їх бажанням з середнього фактичного заробітку, який вони одержували під час роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, без обмеження двома тарифними ставками або посадовими окладами.

У такому ж порядку оплата лікарняних листків провадиться і особам, тимчасова непрацездатність яких настала внаслідок загального захворювання.

Пільги, передбачені пунктами 1, 2, 17, 26, 27 цієї статті, поширюються на неповнолітніх дітей померлих громадян, віднесених до категорії 1, смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою. Пільги, передбачені пунктом 26 цієї статті, поширюються на неповнолітніх дітей громадян, віднесених до категорії 1. Пільги, передбачені пунктами 5, 7, 8, 11, 12, 20, 23 і 27 цієї статті, надаються дружині (чоловіку) померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, або опікуну (на час опікунства) дітей померлого. Дружині (чоловіку) померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, а також опікуну дітей померлого видається посвідчення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пільги, передбачені пунктами 5, 7, 8, 11, 12, 20, 23 і 27 частини першої цієї статті, надаються дружинам (чоловікам), якщо та (той) не одружилися вдруге, померлих громадян, смерть яких пов'язана з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт. Дружинам (чоловікам) зазначеної категорії померлих громадян видається посвідчення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 65 Закону № 796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Дітям, які не досягли повноліття, посвідчення видаються на загальних підставах та вручаються батькам.

При зміні категорії, а також у випадках, передбачених статтею 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні.

Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно п. 3 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року № 936 (далі - Порядок № 936) призначення громадянам компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг здійснюється за єдиною заявою відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1146 "Про вдосконалення механізму надання соціальної допомоги".

Органи соціального захисту населення, що проводять нарахування та виплати, передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон), звіряють у разі потреби отриману від громадян інформацію щодо правомірності нарахування компенсаційних виплат з відділами персоніфікованого обліку згідно з Єдиним автоматизованим реєстром осіб, які мають право на пільги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року № 117.

Виплата компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг у разі, коли вперше встановлено відповідний статус постраждалої особи і видано відповідне посвідчення, проводиться з дня подання громадянином заяви, але не раніше ніж з дня видачі йому посвідчення встановленого зразка.

У разі зміни категорії постраждалої особи, її групи інвалідності або посвідчення проведення виплати поновлюється з дня припинення останньої виплати за умови, що особа мала право на такі виплати та повідомила про це уповноважений орган протягом трьох місяців.

У разі зміни зареєстрованого місця проживання (перебування) або місця роботи постраждала особа для отримання виплати за новим місцем проживання (перебування) або місцем роботи не пізніше ніж через три місяці подає заяву та довідку про отримані виплати (нарахування) за попереднім місцем проживання (перебування).

Відповідно п. 9 Порядку № 936 мінсоцполітики у місячний строк після прийняття закону про Державний бюджет України на відповідний рік визначає з урахуванням розроблених МОЗ фізіологічних (медичних) норм харчування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 1992 р. N 258 "Про норми харчування та часткову компенсацію вартості продуктів для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (ЗП України, 1992 р., N 10, ст. 236), і даних Держстату щодо середніх цін на продукти харчування, що склалися в регіонах за попередні три місяці, в розрізі областей та м. Києва розміри грошової компенсації вартості продуктів харчування відповідно до Закону для громадян, що належать до категорій 1 і 2.

Стосовно вимоги позивача про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації та Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити їй 17375,40 грн., як особі, потерпілій внаслідок аварії на ЧАЕС категорії І з 09.12.2013 року по 18.09.2017 року включно, відповідно до ст. 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд зазначає наступне.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Іншими словами, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Термін "дискреційне повноваження" означає повноваження, яке надає адміністративному органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що призначення та виплату грошової компенсації вартості продуктів харчування належить до дискреційних повноважень відповідача.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. (ч. 2 ст. 9 КАС України).

Згідно із ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З метою захисту порушених прав позивача, суд зобов'язує Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від від 11.10.2017 року № 4580/0215 щодо відшкодування невиплаченої компенсації на продукти харчування з моменту встановлення статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії з 09.12.2013 року, заяву від 15.12.2017 року на призначення та виплату грошової компенсації вартості продуктів харчування в зв'язку із зміною прізвища з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 2 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися суб'єкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України передбачено належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 -76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд вважає, що адміністративний позов слід задовольнити в повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72-80, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації щодо не нарахування і не виплати їй грошової компенсації на продукти харчування, як потерпілій внаслідок аварії на ЧАЕС категорії І протиправною.

3. Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.10.2017 року № 4580/0215 щодо відшкодування невиплаченої компенсації на продукти харчування з моменту встановлення статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії з 09.12.2013 року, заяву від 15.12.2017 року № 2111 на призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг та перерахувати виплату грошової компенсації вартості продуктів харчування в зв'язку з зміною прізвища з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Суддя П.Д. Дембіцький