Справа № 802/763/18-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 червня 2018 р. Справа № 802/763/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Жданкіної Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Коляденка Олександра Леонідовича,

представника позивача: Удовенка К.С.,

представника відповідача: Кухрівського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фуд Девелопмент" до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Фуд Девелопмент" (далі - позивач, ТОВ "Фуд Девелопмент") з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Вінницькій області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що висновки акту перевірки, на підставі якого прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення, суперечать законодавству з питань оподаткування та фактичним обставинам справи.

Позивачем зазначено, що, на підставі акту перевірки №231/1401/40395732 від 23.01.2018, відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення: від 05.02.2018 №, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість в загальній сумі 1 675 399,00 грн., в тому числі за основним платежем - 1 340 319,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 335 080,00 грн.; №, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в сумі 128 476,60 грн.; №, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток в загальній сумі 205514,00 грн., в тому числі за основним платежем - 164 411,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 41 103,00 грн. Як зазначено в висновках акту перевірки, підприємством порушено підпункт «б», «е» п.201.1, п.201.10 ст.201, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України (далі - ПК України), що призвело до заниження податку на додану вартість, в періоді що перевірявся, на загальну суму 1 340 319,00 грн.; n. 2.11, 3.1, 7.39, 7.41 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 р. № 637, а саме підзвітними особами підприємства проведено готівкові розрахунки на суму 128 476,60 грн. без подання одержувачем коштів платіжного документа встановленої форми та змісту (згідно «Положення про форму та зміст розрахункових документів» затвердженого наказом ДПА України від 01.12.2000р.), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів; п.44.1, п.44.2 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податок на прибуток, в періоді, що перевірявся на загальну суму 164 411,00 грн.

Проте, такі висновки відповідача, на думку позивача, є необґрунтованими та безпідставними, в зв'язку з чим товариство було змушено звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 12.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №802/763/18-а, розгляд якої постановлено здійснювати за загальним позовним провадженням. Призначено підготовче судове засідання на 21.03.2018.

Ухвалою від 21.03.2018 підготовче засідання було відкладено на 31.05.2018 з підстав визначених п. 2 ч. 2 ст. 205 КАС України.

В судовому засіданні 31.05.2018, суд розглянувши спільне клопотання представників сторін, ухвалив закрити підготовче засідання та перейти до розгляду справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та пояснення надані в судовому засіданні, просив адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав з підстав викладених у відзиві на позовну заяву (том 3 а.с. 90-123), в якому вказав, що встановлені перевіркою порушення податкового законодавства в дійсності мали місце.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Фуд Девелопмент" зареєстровано, як юридична особа, 04.04.2016 за №0031201 та являється платником податків і зборів, зокрема, податку на додану вартість, податку на прибуток.

В період з 24.11.2017 по 09.01.2018 ГУ ДФС у Вінницькій області, відповідно до наказу від 10.11.2017 за № 3567, проведено документальну планову виїзну перевірку з питань дотримання ТОВ "Фуд Девелопмент" податкового, валютного законодавства в період з 04.04.2016 по 30.09.2017.

Результати перевірки оформлено актом від 23.01.2018 №231/1401/40395732 (том 1 а.с. 42-181).

Відповідно до висновків, викладених в зазначеному акті, в ході перевірки, окрім іншого, встановлено порушення позивачем:

- підпункту «б», «е» п.201.1, п.201.10 ст.201, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість, в періоді який перевірявся, на загальну суму 1 340 319,00 грн., у тому числі: за липень 2017 року в сумі 1 156 536,00 грн.; за серпень 2017 року в сумі 126 283,00 грн.; за вересень 2017 року в сумі 57 500,00 грн.;

- n. 2.11, 3.1, 7.39, 7.41 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 р. № 637, а саме підзвітними особами підприємства проведено готівкові розрахунки на суму 128 476,60 грн. без подання одержувачем коштів платіжного документа встановленої форми та змісту (згідно «Положення про форму та зміст розрахункових документів» затвердженого наказом ДПА України від 01.12.2000р.), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів;

- п.44.1, п.44.2 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу, що призвело до заниження податку на прибуток, в періоді, що перевірявся на загальну суму 164 411,00 грн. в т.ч. по періодах: 2 квартал 2017року в сумі - 61 997,00 грн. (звітний податковий період півріччя 2017 року); 3 квартал 2017року в сумі - 102 414,00 грн. (звітний податковий період три квартали 2017 року).

Так, за змістом акту перевірки встановлено наступне.

Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 04.04.2016 по 30.09.2017 на підставі наданих документів до перевірки встановлено завищення задекларованих ТОВ "Фуд Девелопмент" показників у рядку 10.1 декларації з податку на додану вартість в загальній сумі ПДВ 783 579 659,00 грн.

Зокрема, перевіркою встановлено, що ТОВ "Фуд Девелопмент" неправомірно включено до податкового кредиту податок на додану вартість нарахований (сплачений) при придбанні вугілля марки ДГ у підприємства ТОВ «Дзержинськтопливо».

Згідно до Акту, ТОВ "Фуд Девелопмент" (Покупець) було укладено договір №15 від 31.03.2017 з ТОВ «Дзержинськтопливо» на поставку вугілля марки ДГ (том 1 а.с. 35-37).

Вказаним договором визначено, що умови поставки загальна кількість товару, що є предметом поставки за Договором, ціна, асортимент на кожну партію Товару визначається у видаткових накладних, що є його невід'ємною частиною.

Також, як свідчить зміст Акту перевірки на виконання умов вказаного договору ТОВ «Дзержинськтопливо» на адресу ТОВ "Фуд Девелопмент" виписано видаткову накладну №4 від 21.04.2017 згідно якої позивачем придбано вугілля марки ДГ (13-100) в кількості 68,5т. по ціні 2208,33 грн. на суму 151270,83 грн. ПДВ 30254,17 грн., на дане придбання виписано податкову накладну № 4 від 20.04.2017 року (зареєстрована в ЄРПН за № від 15.05.2017) в якій вказано номенклатура товару вугілля марки ДГ (13-100) в кількості 68,5 т по ціні 2208,33 грн. на 151525 грн. ПДВ 30254,17 грн. (том 1 а.с. 69-70).

В вересні 2017 року проведено попередню оплату згідно платіжного доручення №4944 від 11.09.2017, на що виписано податкову накладну №6 від 11.09.2017, в якій вказано найменування товару «вугілля марки ДГ (13-100) в т.ч. з/д послуги (передоплата)» в кількості 69,05 т. по ціні 4166,67 на суму 287500 грн. ПДВ 57500 грн.

Таким чином податкова накладна від 20.04.2017 за №4 виписана без факту виникнення податкових зобов'язань та має недостовірний обов'язковий реквізит - дата складання податкової накладної.

Також, згідно видаткової накладної №12 від 29.09.2017 оприбутковано вугілля кам'яне (25-50) в т.ч. з/д послуги в кількості 69,05 т. по ціні 4166,67 на суму 287708,33 грн. ПДВ 57541,67 грн. На дане придбання виписано податкову накладну № 6 від 11.09.2017 (зареєстрована в ЄРПН за № від 29.09.2017) в якій вказано номенклатура товару вугілля марки ДГ (13-100) в кількості 69 т по ціні 4166,67 грн. на 287500,00 грн. ПДВ 345000,00грн. (том 1 а.с. 69-70).

Отже, сформовані на виконання умов вказаного договору видаткова накладна №12 від 29.09.2017 та податкова накладна №6 від 11.09.2017 містять суттєві розбіжності, а саме видаткова накладна виписана на постачання товару - вугілля кам'яне (25-50), натомість в графі «номенклатура товарів/послуг продавця» податкової накладної в якості поставленого товару значиться вугілля марки ДГ (13-100).

Відтак, в порушення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ТОВ "Фуд Девелопмент" завищено податковий кредит по операціях з придбання вугілля у ТОВ «Дзержинськтопливо» за квітень, вересень 2017 року в сумі 30 254,00 грн. 57 500,00 грн. відповідно.

Також, перевіркою встановлено, що ТОВ "Фуд Девелопмент" неправомірно включено до податкового кредиту ПДВ нарахований (сплачений) при придбанні вугілля кам'яного у підприємстві ТОВ "ЗФ Юзовська".

Так, між ТОВ "Фуд Девелопмент" та ТОВ "ЗФ Юзовська" було укладено договір від 13.12.2016 за №030 на поставку вугілля кам'яного.

На виконання вимог договору ТОВ "ЗФ Юзовська" на адресу ТОВ "Фуд Девелопмент" виписані видаткові накладні та податкові накладні, а також в перевіряємому періоді була здійснена оплата товару, що підтверджено платіжними дорученнями. Поставка придбаного товару на адресу позивача здійснювалась залізничним транспортом на підставі залізничних накладних (том 1 а.с. 198-239, том 2 а.с. 24-173).

В свою чергу, податковим органом зроблено висновок, що надані ТОВ "Фуд Девелопмент" до перевірки документи щодо послуг з промоутерства, що мають назву акт отриманих від ФОП ОСОБА_3 послуг, як первинні документи не відповідають вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-ХІУ від 16.07.1999р. (із змінами та доповненнями), оскільки складені з порушенням норм п.2.4. «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 (із змінами та доповненнями), оскільки як не містять даних щодо інформації про фактично понесені витрати на надання послуг.

На підставі акту від 23.01.2018 №231/1401/40395732 податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення (далі - ППР) від 05.02.2018, а саме:

- ППР №, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість в загальній сумі 1 675 399,00 грн., в тому числі за основним платежем - 1 340 319,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 335 080,00 грн. (порушення підпункту «б», «е» п.201.1, п.201.10 ст.201, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України) (том 1 а.с. 28);

- №, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в сумі 128 476,60 грн. (порушення п. 2.11, 3.1, 7.39, 7.41 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 р. № 637) (том 1 а.с. 24);

- №, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток в загальній сумі 205514,00 грн., в тому числі за основним платежем - 164 411,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 41 103,00 грн. (порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 ПК України) (том 1 а.с. 26).

На переконання позивача зазначені ППР є протиправними та такими, що порушують права та інтереси товариства, в зв'язку з чим останнє було змушено звернутись до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку посиланням позивача щодо протиправності висновків відповідача в частині заниження ТОВ "Фуд Девелопмент" податку на додану вартість, в періоді який перевірявся, на загальну суму 1 340 319,00 грн. суд виходить з наступного.

Згідно ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

З аналізу вищенаведених норм слідує, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, наявність податкових накладних по взаємовідносинах позивача з його контрагентами у спірний період, які були зареєстровані контролюючим органом у Єдиному реєстрі податкових накладних, що є підставами для включення їх до податкового кредиту з податку на додану вартість протягом звітного періоду згідно до вимог ст. 198 ПК.

На ряду із цим, відповідно до п.201.10. ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За вимогами частини першої статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Згідно з п.п. 2.1., 2.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Відтак, визначальними умовами формування платником податкового кредиту з ПДВ, окрім інших, є наявність належним чином оформлених первинних документів, та зв'язок господарських операцій, на підтвердження яких складаються вказані первинні документи, з господарською діяльністю такого платника.

Предметом доказування в даному спорі є реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на податковий кредит з податку на додану вартість; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на податковий кредит з податку на додану вартість та формування витрат.

Згідно матеріалів справи, 31.03.2017 позивачем було укладено договір поставки №15 з ТОВ "Дзержинськтопливо" в особі генерального директора Ліпкова В.О. на поставку вугілля кам'яного; та 13.12.2016 договір №030 з ТОВ "ЗФ Юзовська" в особі генерального директора Сітнікова Р.В. на поставку вугільної продукції.

Відповідно до цих договорів продавець зобов'язується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити його на умовах даного договору.

За умовами договору №15, укладеного з ТОВ "Дзержинськтопливо", ціна товару вказана в видаткових накладних, які є невід'ємною частиною даного договору; товар повинен відповідати всім санітарним, гігієнічним та іншим стандартам встановленим чинним законодавством України для товару даного виду; якість товару повинна бути підтверджена сертифікатами та іншими документами, які необхідні для даного виду товару. Поставка товару за цим договором здійснюється протягом 7 днів з моменту узгодження замовлення, умови поставки DDP. Товар передається однією стороною іншій, за кількістю, яка зазначена в накладній. У разі неналежного оформлення постачальником документів, зазначених у п. 2.4 Договору, покупець має право відстрочити оплату зазначеної партії товару, до усунення постачальником недоліків в оформленні документів.

У разі виявлення невідповідності асортименту, кількості товару при прийманні постачальник в погоджений термін, але не пізніше 20 календарних днів, робить за свій рахунок постачання недопоставленого або заміну невідповідного асортименту партії товару.

Відтак, за істотними умовами вказаного вище договору сторони самостійно визначили первинну документацію на поставку вугілля кам'яного.

Датою поставки товару вважається дата передачі товару покупцю у відповідності з накладною.

На виконання умов вказаного договору ТОВ «Дзержинськтопливо» на адресу ТОВ "Фуд Девелопмент" виписано видаткову накладну №4 від 21.04.2017, згідно якої позивачем придбано вугілля марки ДГ (13-100) в кількості 68,5т. по ціні 2208,33 грн. на суму 151270,83 грн. ПДВ 30254,17 грн. На дане придбання виписано податкову накладну № 4 від 20.04.2017 року (зареєстрована в ЄРПН за № від 15.05.2017) в якій вказано номенклатура товару вугілля марки ДГ (13-100) в кількості 68,5 т по ціні 2208,33 грн. на 151525 грн. ПДВ 30254,17 грн. (том 1 а.с. 69-70).

Таким чином, суд погоджується з позицією податкового органу, що податкова накладна від 21.04.2017 за №4 виписана без факту виникнення податкових зобов'язань та має недостовірний обов'язковий реквізит - дата складання податкової накладної.

В свою чергу, суд критично оцінює додану до матеріалів справи податкову накладну від 20.04.2017 за №4, оскільки, як свідчить зміст Акту перевірки, остання перевіряючим не була надана, як і не надано доказів звернення позивача до постачальника товару із вимогою вчинити дії щодо приведення у відповідність первинні документи, виготовлені на виконання умов договору поставки товару від 31.03.2017 №15.

Також, судом встановлено, що згідно видаткової накладної №12 від 29.09.2017 позивачем оприбутковано вугілля кам'яне (25-50) в т.ч. з/д послуги в кількості 69,05 т. по ціні 4166,67 на суму 287708,33 грн. ПДВ 57541,67 грн. На дане придбання виписано податкову накладну № 6 від 11.09.2017 (зареєстрована в ЄРПН за № від 29.09.2017) в якій вказано номенклатура товару вугілля марки ДГ (13-100) в кількості 69 т по ціні 4166,67 грн. на 287500,00 грн. ПДВ 345000,00грн. (том 1 а.с. 69-70).

Отже, сформовані на виконання умов договору №15 від 31.03.2017 видаткова накладна №12 від 29.09.2017 та податкова накладна №6 від 11.09.2017 містять суттєві розбіжності, а саме видаткова накладна виписана на постачання товару - вугілля кам'яне (25-50), натомість в графі «номенклатура товарів/послуг продавця» податкової накладної в якості поставленого товару значиться вугілля марки ДГ (13-100).

Як вже зазначалось вище, пунктом 5.8 Договору №15 визначено, що у разі неналежного оформлення постачальником документів, зазначених у п. 2.4 Договору, покупець має право відстрочити оплату зазначеної партії товару, до усунення постачальником недоліків в оформленні документів. Відповідно до матеріалів справи відсутні Акти складені представниками покупця щодо прийнятого товару від ТОВ «Дзержинськтопливо» за іншими якісними показниками, ніж вказані у видатковій накладній.

Відтак, суд дійшов переконання щодо правомірності висновків відповідача в частині встановлення порушень ТОВ "Фуд Девелопмент" п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, що призвело до завищення податкового кредиту по операціях з придбання вугілля у ТОВ «Дзержинськтопливо» за квітень, вересень 2017 року в сумі 30 254,00 грн. 57 500,00 грн. відповідно.

Також, перевіркою встановлено, що ТОВ "Фуд Девелопмент" неправомірно включено до податкового кредиту ПДВ нарахований (сплачений) при придбанні вугілля кам'яного у підприємстві ТОВ "ЗФ Юзовська".

Як свідчать матеріали справи, між ТОВ "Фуд Девелопмент" та ТОВ "ЗФ Юзовська" було укладено договір від 13.12.2016 за №030 на поставку вугілля кам'яного.

На виконання вимог договору ТОВ "ЗФ Юзовська" на адресу ТОВ "Фуд Девелопмент" виписані видаткові накладні та податкові накладні, а також в перевіряємому періоді була здійснена оплата товару, що підтверджено платіжними дорученнями. Поставка придбаного товару на адресу позивача здійснювалась залізничним транспортом на підставі залізничних накладних (том 1 а.с. 198-239, том 2 а.с. 24-173).

Перевіркою інформації відображеної в залізничних накладних встановлено, що відображення в графі 1 "Відправник" - ФОП ОСОБА_6, ТОВ "ЗФ Юзовська". При цьому в графі 28 "Ким завантажено вантаж у вагон (контейнер)" зазначено вантажовідправником. Здійснивши аналіз податкової інформації ТОВ "ЗФ Юзовська" під час перевірки було встановлено, що в останнього відсутні трудові ресурси (3 працівника) для здійснення навантаження та відсутні відповідні машини і обладнання (відсутні основні засоби) для такого навантаження та відсутні під'їзні колії для їх відправлення.

Таким чином відправка, навантаження товарів, як складові процеси транспортування товарів, в даному випадку відсутні та ставлять під сумнів взагалі факт перевезення товарів на підставі наданих до перевірки документів. Також суд враховує, що під час розгляду справи представником позивача також не надано документів, які б підтвердили реальну можливість контрагента на поставку товару згідно договору №030 від 13.12.2016.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 14 березня 2017 року зазначає про те, що недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв'язку з цим юридично дефектних первинних документів, і незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю учасників цих операцій.

З огляду на висновки Верховного Суду України, судом також взято до уваги надані позивачем на підтвердження здійснення перевезення вантажу від залізнодорожної станції в смт. Крижопіль до Крижопільської філії ТОВ «ФУД Девелопмент» подорожні листи вантажного автомобіля (том 1 а.с. 240-250, том 2 а.с. 1-23). Однак, останні судом оцінюються критично, позаяк в даному випадку під час проведення перевірки перевіряючими поставлено під сумнів реальність поставки товару, придбаного в ТОВ "ЗФ Юзовська", зокрема вказано, що придбаний товар не має законного джерела походження. З огляду на це, надані позивачем подорожні листи вантажного автомобіля можуть свідчити лише про постачання товару невідомого походження від залізнодорожної станції в смт. Крижопіль до Крижопільської філії ТОВ «ФУД Девелопмент», що само по собі не є належним доказом придбання позивачем товару в ТОВ "ЗФ Юзовська".

В свою чергу, надаючи оцінку висновкам податкового органу щодо сумнівності джерел походження придбаного ТОВ «ФУД Девелопмент» товару, суд враховує викладені в акті перевірки висновки відповідача зроблені за наслідком опрацювання зібраної податкової інформації Словянської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області щодо ТОВ «ЗФ Юзовська» (податкова інформація від 02.05.2017 №5632/7/05-22-12-01/40110922). Зокрема податковим органом встановлено, що ТОВ «ЗФ Юзовська» не є гірничим підприємством та не має спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами, який видається згідно з законодавством.

Згідно АІС «Податковий блок» встановлено, що остання податкова звітність ТОВ «ЗФ Юзовська» по ПДВ подана за вересень 2017 року. Податкова декларація про прибуток підприємства за 2015 рік, звіт про фінансовий результат за 2015 рік подані з нульовими показниками, за 2016 рік відсутня інформація щодо подання податкової декларації з податку на прибуток підприємства, балансу, відсутні також відомості, щодо орендованих основних фондів (в ЄРПН на вході не виявлено послуг оренди), а отже не можливо дослідити наявність основних засобів на підприємстві.

Також за результатами проведеного аналізу та здійснених заходів неможливо підтвердити факт реального здійснення господарських операцій ТОВ "ЗФ Юзовська" із платниками податків контрагентами - постачальниками за період, що перевірявся, вбачається відсутність необхідних умов досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів. Також встановлено відсутність законного джерела походження придбаного товару (вугілля кам'яного) по ланцюгу постачання від контрагента - постачальника ТОВ "ЗФ Юзовська" відображеного як реалізованого контрагенту - покупцю ТОВ "Фуд Девелопмент", що є порушенням законодавства.

Одночасно, суд приймає до уваги і відомості, які відображені в Акті перевірки, а саме щодо контрагентів ТОВ "ЗФ Юзовська", інформація по яким не підтверджує реальність поставленої продукції (кам'яного вугілля), в свою чергу свідчить, що операції по ланцюгу «покупець -постачальник» не містять у суті своїй розумних економічних або інших причин (ділової мети) систематичного придбання та продажу товарів (робіт, послуг) і не спричиняють реального настання правових наслідків. Зокрема, податковим органом зроблено спробу прослідкувати первинного виробника поставленого ТОВ "Фуд Девелопмент" товару, однак встановлено обрив ланцюга постачальників.

При цьому, в судовому засіданні представником відповідача звернуто увагу суду на те, що частина контрагентів ТОВ "ЗФ Юзовська" мають відношення до протиправної діяльності пов'язаної з легалізацією вугілля, видобутого на непідконтрольній України території, для подальшого постачання на підприємства реального сектору економіки, а також мінімізації податкових зобов'язань в період часу з квітня 2014 до теперішнього часу.

Дана обставина не є безумовною підставою для сумнівності здійснених операцій, однак не може залишатися неврахованою судом, оскільки особа, яка відправляла товар відповідно до залізничної накладної має відношення по ланцюгу постачальників товару до протиправної діяльності пов'язаної з легалізацією вугілля, а отже, первинні документи не можна вважати належними.

Суд враховує, що первинні документи, а саме залізничні накладні та посвідчення якості вугілля, були у розпорядженні позивача, що не позбавляло право останнього витребувати у постачальника документи на поставлений товар, щоб пересвідчитись у його добросовісності.

Верховний Суд в постанові від 24.01.2018 по справі №816/4226/13-а вказує, що відповідність господарської операції діловій меті, про що може свідчити і економічна обґрунтованість витрат на її здійснення, є необхідною умовою для реалізації платником податків права на витрати та податковий кредит. Це відповідає самому змісту вищенаведених норм ПК, які надають платнику податків право зменшити оподатковуваний доход та податкові зобов'язання на суму витрат, сплаченого податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг) при здійсненні господарської діяльності. Встановлення законодавцем податкових преференцій має на меті стимулювання ділової активності учасників торгівельного обороту, що, в свою чергу, презюмує здійснення господарських операцій, що є об'єктом оподаткування, з метою досягнення економічного ефекту (ділової мети).

За наведеного, суд звертає увагу, що платник податку повинен бути обачливим при виборі контрагента. Перевірка наявності у постачальника державної реєстрації та реєстрації у податковому органі не характеризує підприємство як добросовісного платника, що має ділову репутацію, як конкурентоспроможну особу на ринку відповідних товарів, що діє через уповноважену особу, яка представляє інтереси підприємства. Отже, заходи, спрямовані на отримання витягу з Єдиного державного реєстру та інших документів реєстраційного характеру, не є достатніми, позаяк отримані платником відомості не дозволяють кваліфікувати контрагента як добросовісного партнера, що гарантує виконання своїх зобов'язань через уповноважених представників.

Несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності покладаються на особу, якою укладено відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов'язань та провадження необґрунтованих виплат. У випадку недобросовісності контрагентів покупець несе ризик своєї бездіяльності не лише по виконанню господарсько-правових зобов'язань, але і в рамках податкових правовідносин, позаяк в силу вимог податкового законодавства позбавляється можливості скористатися пільговим порядком обчислення бази оподаткування у зв'язку з відсутністю належним чином оформлених первинних документів.

Відповідачем при здійсненні аналізу первинних документів, наданих до перевірки, та з урахуванням даних Єдиного реєстру податкових накладних у ланцюгу постачання не встановлено виробника вугілля кам'яного, лише обрив ланцюга постачання.

Крім того, згідно Інструкції з обліку об'ємів добування рядового вугілля і готової вугільної продукції на шахтах, розрізах та збагачувальних (брикетних) фабриках Мінвуглепрому України, затвердженої наказом Міністерства вугільної промисловості України від 17.09.1996 №466, посвідчення про якість рядового вугілля (продуктів збагачення) за формою УПД - 35 видається лише виробниками поставлених партій продукції.

Проте, як вбачається зі зміст Акту перевірки, ТОВ "Фуд Девелопмент" до перевірки було надано посвідчення про якість вугілля, видані відправниками на партії відправки вагонами. Проте для перевірки не надало сертифікати якості (походження) вугілля від виробника, так як ТОВ "ЗФ Юзовська" не є виробником, а є посередником по ланцюгу постачання вугілля.

Суд враховує вищенаведені висновки відповідача наведені в акті перевірки, позаяк відповідні сертифікати якості (походження) вугілля від виробника також не були надані й під час розгляду справи.

Також, в сукупності встановлених обставин, а також, враховуючи Правила оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №64 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 №138) зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №863/5084 (із змінами та доповненнями), суд погоджується із позицією відповідача, що відображення у залізничній накладній відомостей про власника вантажу не є безумовним підтвердженням його власності з огляду на те, що при відправленні дана графа не є обов'язковою для залізниці, відтак документи про власника вантажу останнім не перевіряються.

Відтак, висновки відповідача, що доставка вугілля марки ДГ 13-100 по ланцюгу постачання від контрагента - постачальника ТОВ «Дзержинськтопливо» та ТОВ "ЗФ Юзовська" не підтверджується, доводиться і наявними у справі матеріалами.

Щодо посилань позивача на наявність отриманого кам'яного вугілля, то суд зазначає, що перевірка позивача проводилась за господарськими операціями між ТОВ "ЗФ Юзовська" та ТОВ «Дзержинськтопливо». Суд надає оцінку саме даним операціям, та вважає, що наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не є підставою для висновку щодо факту придбання товару саме у цих підприємств.

Щодо посилань позивача про використання податковим органом податкової інформації під час проведення перевірки, то суд зазначає, що згідно положень п. п. 83.1.2 п. 83.1 ст. 83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: податкова інформація.

Визначення податкової інформації згідно ПК України встановлюється Законом України "Про інформацію" (п. п. 14.1.171 п. 14.1 ст. 14 ПК України). Положеннями ст. 16 Закону України "Про інформацію" податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Згідно п. 74.1 ст. 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики. (п. 74.2 ст. 74 ПК України).

Щодо посилань позивача на судові рішення в інших справах з приводу подібних правовідносин, то слід зазначити, що в адміністративному судочинстві суд оцінює докази та приймає рішення в кожній конкретній справі, а позиція щодо подібних правовідносин може бути застосована при виборі правової норми, що стосується рішень та висновків із використанням практики Верховного Суду.

Відтак, суд враховуючи принцип правомірності дій платника податків, доходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову в цій частині, так як здійснення господарських операцій з ТОВ «Дзержинськтопливо» та з ТОВ «ЗФ Юзовська», та спричинення ними реальних подій щодо позивача не доведено наявними у справі доказами, а тому податкове повідомлення-рішення № від 05.02.2018 скасуванню не підлягає.

Надаючи оцінку правомірності встановлення позивачу грошового зобов'язання по податку на прибуток в загальній сумі 205514,00 грн., в тому числі за основним платежем - 164 411,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 41 103,00 грн. визначеного у податковому повідомленні-рішенні № від 05.02.2018, суд зважає на наступне.

Як вже було встановлено судом відповідне грошове зобов'язання по податку на прибуток позивачу визначено внаслідок встановлення під час проведення перевірки порушення товариством п.44.1, п.44.2 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 ПК України, а саме формування показників податкової звітності, на підставі документів, які не містять даних щодо інформації про фактично понесені витрати на надання послуг.

Під час розгляду справи судом встановлено, що в перевіряємий період ТОВ "Фуд Девелопмент" отримало від ФОП ОСОБА_3 (дистриб'ютера) послуги з промоутерства, які були оформлені у вигляді Актів приймання-передачі з промоутерства та розміщення інформації про Товар, наданих згідно з п. 4.1.14 дистриб'юторського договору №52-ІФ/Дст від 12.08.2016.

Також, в судовому засіданні представником позивача було роз'яснено, що вказані послуги зводились до розміщення Дистриб'ютором в місцях продажу товару ТОВ "Фуд Девелопмент" інформації про вказаний товар.

На підтвердження отримання від ФОП ОСОБА_3 промоутерських послуг позивачем, окрім вищезазначених Актів приймання-передачі також надано: адресну програму для надання відповідних послуг, яка погоджено сторонами договірних відносин; звіти до актів про надання послуг з промоутерства та розміщення інформації про товар; фотозвіт.

Разом з тим, згідно висновків податкового органу, що наведені в Акті перевірки, вищезазначені акти, як первинні документи не відповідають вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-ХІУ від 16.07.1999р. (із змінами та доповненнями), оскільки складені з порушенням норм п.2.4. «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 (із змінами та доповненнями), так як не містять даних щодо інформації про фактично понесені витрати на надання послуг.

За змістом пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку.

Пунктом 44.2 ст.44 ПК України передбачено, що для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Разом з тим в абз.1, 2 п.44.1 ст.44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

В свою чергу, для надання первинним документам юридичної сили і доказовості, вони повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства., та містити обов'язкові реквізити «найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції».

Згідно приписів ч.ч. 1-2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

В контексті вищенаведених правових норм, та з огляду на досліджені в судовому засіданні первинні документи, надаючи оцінку аргументам позивача щодо документального підтвердження отримання послуг з промоутерства та розміщення інформації про товар, слід зазначити, що наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не є безумовною підставою для висновку щодо факту отримання відповідних послуг, позаяк відповідні первинні документи не містять даних щодо інформації про фактично понесені витрати на надання послуг.

Відсутність в актах приймання-передачі з промоутерства та розміщення інформації про Товар даних щодо інформації про фактично понесені витрати на надання послуг, з огляду на специфічний характер отриманих ТОВ «Девелопмент» послуг, свідчить про невідповідність наданих в судове засідання первинних документів вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-ХІУ від 16.07.1999р. (із змінами та доповненнями), оскільки останні складені з порушенням норм п.2.4. «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 (із змінами та доповненнями).

В зв'язку з вищевикладеним, суд дійшов до переконання, що відповідачем правомірно виключено із складу витрат на збут маркетингових послуг в сумі 355793грн., в т.ч. 1 квартал 2017року 95 761грн., 2 квартал 2017року 120 190грн., з квартал 2017 року 139 842,00 грн., які не підтверджуються належним чином оформленими первинними документами (актами здачі - прийняття робіт (надання послуг), відтак позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, а податкове повідомлення-рішення № від 05.02.2018 не підлягає скасуванню.

Також, не підлягає скасуванню й податкове повідомлення-рішення № від 05.02.2018, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в сумі 128 476,60 грн. в зв'язку із вчиненням порушення п. 2.11, 3.1, 7.39, 7.41 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 р. № 637), з огляду на таке.

Так, згідно висновків Акту перевірки відповідачем встановлено, що ТОВ "Фуд Девелопмент" здійснювало придбання молока у фізичних осіб (населення). Розрахунки за придбане молоко позивач здійснював готівковими коштами із оформленням приймально-розрахункових відомостей на видачу грошей.

Як свідчить зміст Акту перевірки, до перевірки було надано відомості на виплату готівки за молоко, в яких наведені ідентифікаційні коди, які відсутні в Державному реєстрі фізичних осіб, що унеможливлює ідентифікацію фізичної особи (здавальника молока), унеможливлює визначення статусу як платника податків. Реєстр фізичних осіб по яких, відповідно до даних ДРФО, ліквідовано РНОК із зазначенням періоду взаємовідносин, ПІБ фізичних осіб, РНОК, причини закриття РНОК наведено в п. 3.3.3 Акту перевірки.

Таким чином, здійснивши системний аналіз наданих до перевірки первинних документів, та дані реєстру фізичних осіб відповідачем встановлено порушення ТОВ «Фуд Девелопмент» п. 2.11, 3.1, гі.3.4 та п.7.39, п.7.41 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 за №637 (далі - Положення), а саме:

- в порушення п. 3.4 Положення, в частині проведення заготівельниками товариства (які працюють в товаристві згідно цивільно-правових угод та здійснюють заготівлю молока у населення) згідно видаткових касових ордерів по Приймально-розрахунковим відомостям про задачу грошей за закуплене молоко від населення та Приймально-розрахунковим відомостям про виплачені суми компенсації за закуплене молоко від населення, виплати готівкових коштів за здане молоко та сум компенсації фізичним особам, які на дату виплат були померлими, тобто встановлено факт проведення ТОВ «ФУД Девелопмент» виплати без документального підтвердження фактичного отримання фізичними особами (сплату покупцем (заготівельниками)) готівкових коштів в сумі 128476,60 грн .

Наведені вище обставини також не заперечувались й представником позивача в судовому засіданні, а також фактично визнані у поданому до суду позові. Разом з тим, вважає, що в даному випадку порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг не відбулось, оскільки витрати позивача, що включають вартість сировини (молока), підтверджені належними первинними документами, а саме видатковими касовими ордерами, звітами про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, відомостями заготівлі молока за певний період по конкретних пунктах заготівлі, відомостями заготівлі молока на конкретну дату на підставі приходних накладних, приймально-розрахунковими відомостями на виплату коштів за молоко

На думку позивача, зазначені відповідачем у Акті первинні документи в повній мірі підтверджують господарську діяльність позивача та відповідають вимогам до первинних документів, встановлених податковим законодавством, при цьому останні узгоджуються між собою та відповідають витратам понесених платником податків при закупівлі молока.

Суд критично оцінює відповідні доводи представника позивача та звертає увагу останнього на наступне.

Відповідно до п. 26 Положення про ведення касових операцій в національній валюті України, видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами (додаток 3) або видатковими відомостями. Документи на видачу готівки підписуються керівником і головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником. До видаткових ордерів додаються заяви на видачу готівки, розрахунки.

Підприємства, що займаються закупівлею товарів сільськогосподарської продукції, проведення розрахунків за які не врегульовано законодавством України, здійснюють видачу готівки здавальникам такої сільськогосподарської продукції за відомостями, у яких зазначаються прізвища здавальників, їх адреси, обсяги зданої продукції і сума виплаченої готівки, що підписуються здавальником.

Як встановлено під час перевірки, знайшло своє підтвердження матеріалами справи та отриманими в судовому засіданні поясненнями представників сторін, Філія «МОЛОКО» ТОВ "Фуд Девелопмент" в окремих випадках готівкові кошти за здане молоко, а також суми компенсації (дотації) за молоко відповідно до наданих для перевірки документів - (Приймально-розрахункові відомості про видачу грошей за закуплене молоко від населення та Приймально-розрахункові відомості про виплачені суми компенсації за закуплене молоко від населення) видавало фізичним особам - здавальникам молока, які на день видачі коштів померли та відповідно не могли фактично отримувати дані кошти.

Згідно зазначено в Акті перевірки відомостей (том 1 а.с. 164-165) відповідно до наданих довідок з сільських (селищних) рад, письмових пояснень заготівельників молочної продукції, а також фізичних осіб - громадян, придбання молока та видача коштів за молоко, а також сум компенсації (дотації) в даних випадках проводилась близьким родичам померлих (син, дочка, чоловік, дружина, батько, мати, невістка і т.д.), які проживали разом з померлими, вели з ними спільне господарство і після смерті даних громадян в окремих випадках здавали молоко, отримували кошти за молоко та суми компенсації (дотації) замість них.

При цьому, Філією «МОЛОКО» ТОВ "Фуд Девелопмент" в Приймально-розрахункових відомостях про видачу грошей за закуплене молоко від населення та Приймально-розрахункових відомостях про виплачені суми компенсації за закуплене молоко від населення відповідно до яких проводилась виплата сум грошових коштів за здане молоко та сум компенсації (дотації) з каси товариства, зазначались померлі громадяни - фізичні особи.

Всього перевіркою встановлено виплату протягом перевіряємого періоду готівкових коштів фізичним особам, які фактично на момент видачі коштів померли на загальну суму 128476,60 грн.

Перелік померлих фізичних осіб та факти видачі їм коштів згідно видаткових касових ордерів, приймально-розрахункових відомостей про видачу грошей за закуплене молоко від населення та приймально-розрахункових відомостей про виплачені суми компенсації за закуплене молоко від населення в розрізі дат та сум виплачених готівкових коштів за здане молоко і сум компенсацій (дотацій) наведено в Акті перевірки (том 1 а.с. 165) та не ставився під сумнів сторонами у справі.

Отже, наявними в матеріалах справи доказами в повній мірі підтверджено правомірність висновків Акту перевірки щодо оформлення з порушень вимог чинного законодавства приймально-розрахункових відомостей на видачу грошей за закуплене молоко від населення, які згідно Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є первинним бухгалтерським документом, який фіксує проведення господарської операції.

Таким чином, перевіркою встановлено порушення п. 2.11, 3.1, 7.39, 7.41 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 р. № 637, а саме підзвітними особами підприємства проведено готівкові розрахунки на суму 128476,60 грн. без подання одержувачем коштів платіжного документа встановленої форми та змісту, який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 72 КАС України).

Суд відмічає, що позивачем не подано належних та допустимих доказів, в розумінні статей 73-74 КАС України, які б доводили протиправність дій та рішень відповідача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином наявні докази у справі, суд дійшов до висновку, що відповідач під час прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в результаті чого прийняв законні та обґрунтовані рішення.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

у х в а л и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фуд Девелопмент" (вул. Полковника Ганжі, 16, м. Тульчин, Вінницька область, 23600, ).

Головне управління ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ).

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна