Справа № 265/3206/17
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року справа № 265/3206/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Сухарька М.Г., Шишова О.О., секретар судового засідання Романченко Г.О., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2018 року (складене в повному обсязі 02 квітня 2018 року в м. Словянськ Донецької області) у справі № 265/3206/17 (суддя в І інстанції Кошкош О.О.) за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання дій неправомірними, скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ в Донецькій області) звернулося до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі ГТУЮ у Донецькій області) про визнання дій неправомірними та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 19.04.2017 ВП 51532129.

В обґрунтування позивач зазначав, що постановою Вищого адміністративного суду України від 16.01.2014 зобовязано ГУ ПФУ в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 з 01 листопада 2010 року. До відкриття виконавчого провадження із примусового виконання судового рішення управлінням, в межах своєї компетенції, рішення суду виконано в повному обсязі, а саме проведено перерахунок, згідно якого визначена сума грошових коштів у розмірі 14679,03 грн., яка підлягає виплаті стягувачу. Щодо подальшої виплати зазначено, що вона буде здійснена за умови наявного фінансування з Державного бюджету України. Отже, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів при відсутності фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у головного управління, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Вважає постанову про стягнення виконавчого збору від 19.04.2017 ВП 51532129 незаконною, та такою, що винесена з порушенням вимог норм законодавства. Просив визнати дії відповідача неправомірними, скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 19.04.2017 ВП 51532129.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2018 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.

У судовому засіданні представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, проти чого заперечував представник відповідача.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

16 січня 2014 року постановою Вищого адміністративного суду України К/9991/27583/12 зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3, як інваліду війни І групи відповідно до статті 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком з 01 листопада 2010 року (арк. справи 6-7).

25 листопада 2015 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області видано виконавчий лист № 2-а-78/11 щодо зобовязання ГУ ПФУ в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 (арк. справи 67-68).

29 серпня 2016 року Пенсійним фондом України здійснено розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № N/А 27372 ОСОБА_3, згідно якого сума виплати складає 14679,00 грн. (арк. справи 11).

30 серпня 2016 року позивачем отримана постанова про відкриття виконавчого провадження від 04.08.2016 ВП № 51532129 з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-78/11 від 25.11.2015 щодо зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 (арк. справи 8-9).

30 серпня 2016 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом № 3994/03-2/24 повідомило Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області про те, що виплату пенсії ОСОБА_3 буде проведено за умови виділення необхідних асигнувань за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (арк. справи 12).

01 вересня 2016 року винесена постанова ВП № 51532129 про зупинення виконавчого провадження, з огляду на те, що 01.09.2016 державним виконавцем скеровано до Вищого адміністративного суду України заяву про розяснення виконання рішення суду (арк. справи 47-48).

20 жовтня 2016 року постановою ВП № 51532129 поновлено вчинення виконавчих дій та зазначено, що ухвалою Вищого адміністративного суду України по справі Д/800/22/16 від 12.10.2016 відмовлено у задоволенні заяви відділу примусового виконання рішень про розяснення рішення суду, та зазначено, що положення ст.ст. 14, 22, 37, ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підлягають застосуванню до 23.07.2011 (арк. справи 52).

10 січня 2017 року відповідачем листом № 291/3-16П/50 на адресу ГУ ПФУ в Донецькій області направлена вимога щодо виконання рішення суду, також повідомлено, що у разі невиконання рішення суду та ненадання письмових доказів виконання рішення суду у встановлений державним виконавцем строк будуть застосовані заходи згідно ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», а саме накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. (арк. справи 53-54).

13 січня 2017 року листом № 271/08-1 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило про відсутність коштів на виконання рішення суду в частині виплати донарахованої пенсії ОСОБА_3 (арк. справи 55-56).

29 березня 2017 року на виконання рішення суду здійснено зарахування пенсії (виплата) на поточний рахунок одержувача ОСОБА_3 у розмірі 14679,03 грн. (арк. справи 64).

19 квітня 2017 року винесена постанова ВП № 51532129 про закінчення виконавчого провадження у звязку із повним фактичним виконанням рішення суду згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 31.03.2017 № 3120/08-2 (арк. справи 63, 65-66).

19 квітня 2017 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області прийнята постанова ВП № 51532129 про стягнення виконавчого збору у розмірі 12800,00 грн. Підставою для прийняття є відкрите виконавче провадження, та невиконання боржником виконавчого документу у строки, надані державним виконавцем (арк. справи 13-14).

24 квітня 2017 року винесена постанова ВП № 53817822 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови № 51532129 від 19.04.2017 щодо стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 12800,00 грн. (арк. справи 42).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначав Закон України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV).

02 червня 2016 року Верховною Радою України прийнятий Закон України № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII), який в силу положень пункту 1 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону набрав чинності 05 жовтня 2016 року.

Відповідно до п.4 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до статті 1 Закону № 606-ХIV, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 2 статті 25 Закону № 606-ХIV, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 27 Закону № 1404-VIII (чинного на час виникнення спірних правовідносин прийняття відповідачем спірної постанови) виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 9 (крім випадку, передбаченого частиною девятою статті 27 цього Закону) частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно п. 7 Розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, при виконанні рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, у разі якщо боржник самостійно не сплачує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження, основну винагороду приватного виконавця та накладені на нього штрафи, у передбачених Законом випадках, виконавець примусово стягує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження, основну винагороду приватного виконавця та накладені на боржника штрафи одночасно із виконанням такого рішення. Після завершення виконавчого провадження з виконання рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, якщо виконавчий збір, витрати виконавчого провадження, основна винагорода приватного виконавця та штрафи не стягнуто, виконавець відкриває виконавчі провадження за відповідними постановами та вживає заходів примусового виконання рішень, передбачених Законом, шляхом звернення стягнення на кошти та інше належне боржнику майно.

Колегією суддів встановлено, що виконавче провадження, яке відкрито 04.08.2016, закінчено у звязку із фактичним виконанням рішення суду від 19.04.2017, при цьому, позивачем порушено наданий для добровільного виконання строк.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду та не приймає посилання ГУ ПФУ в Донецькій області на те, що виплата донарахованої пенсії ОСОБА_3 є періодичними платежами, що в розумінні п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону № 1404-VIII звільняє позивача від стягнення виконавчого збору, з огляду на те, що нарахування та виплата в спірному виконавчому провадженні проводяться одноразово та не повинні виконуватися періодично.

Посилання на Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» також є безпідставним, оскільки виконавчий документ № 2-а-78/11 не передбачає стягнення коштів з боржника в примусовому порядку, а зобовязує самостійно вчинити певні дії, зокрема нарахувати та виплатити грошові кошти.

При цьому, слід зазначити, що ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року № 2-а-78/11 скасовано ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 листопада 2016 року, та відмовлено у задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління територіального управління юстиції у Донецькій області про заміну способу виконання судового рішення на «стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_3 нарахованих згідно розрахунку пенсійних виплат у розмірі 14679,03 грн.».

Відтак, невиконання судового рішення у передбачений на добровільне виконання строк, є підставою винесення постанови про стягнення виконавчого збору та відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цієї постанови.

Також колегія суддів не бере до уваги посилання в апеляційній скарзі на постанову Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 06.07.2015 в справі 6-785цс15, оскільки в ній давалась правова оцінка положенням частини третьої статті 27 Закону № 606-ХIV, хоча аналогічної норми Закон № 1404-VIII, яким керувався відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови, не містить.

Не може бути взята до уваги і постанова Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 15.02.2018 в справі № 910/1587/13, оскільки в останній різні фактичні обставини з цією справою. В судовому рішенні Верховного Суду мова йде про фактично стягнуту суму, що врегульовано положеннями частини другої статті 27 Закону № 1404-VIII, а в нинішній справі виконавчий збір стягнуто за примусове виконання рішення немайнового характеру, що передбачено приписами іншої частини (третьої) статті 27 Закону № 1404-VIII.

В той же час, відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 19 квітня 2018 року в справі № 825/739/17, норми статті 27 Закону № 1404-VIII містять вичерпний перелік підстав та умови, за якими виконавчий збір не стягується, зокрема, визначено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, за умови, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У звязку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2018 року у справі № 265/3206/17 залишити без змін.

Повне судове рішення - 06 червня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Сіваченко

Судді М.Г. Сухарьок

ОСОБА_4