Справа № 806/1034/18
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року м. Житомир справа № 806/1034/18

категорія 2.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління про запобігання корупції та проведення люстрації МВС України про визнання бездіяльністі, зобов'язання надати повну та достовірну інформацію на звернення від 06.02.2018,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати неправомірним дії (бездіяльність) Управління запобігання корупції та проведення люстрації МВС України в частині ненадання повної та достовірної інформації на звернення від 06 лютого 2018 року;

- зобов'язати Управління запобігання корупції та проведення люстрації МВС України надати повну та достовірну інформацію на звернення від 06 лютого 2018 року.

В обґрунтування позову зазначає, що не надаючи повну та достовірну інформацію на його звернення від 06 лютого 2018 року, Управління запобігання корупції та проведення люстрації МВС України проявляє неправомірну бездіяльність в невиконанні вимог Закону України "Про звернення громадян" та Закону України "Про інформацію".

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 12.03.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 26 березня 2018 року 10:00.

Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав до суду відзив на адміністративний позов. Зокрема, зазначив, що на запит позивача від 06.02.2018 направлено лист, у якому вказано, що питання порушені в зверненні не належать до повноважень відповідача, тому вказаний запит перенаправлено за належністю, про що своєчасно повідомлено позивача. Тобто, дане звернення розглянуто у відповідності до вимог чинного законодавства. Розгляд справи просив здійснювати без його участі, про що зазначив у відзиві.

Зважаючи на неявку сторін та керуючись приписами ч.3 ст. 194, ч.9 ст. 205, ч.4 ст. 229 КАС України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 06.02.2018 направив до Управління запобігання корупції та проведення люстрації МВС України звернення, у якому просив надати інформацію щодо посадової особи, яка дозволила розташування громадської організації «Рада ветеранів», в службовому приміщенні будівлі Житомирського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області та на підставі яких нормативно-правових документів; копію наказу (розпорядження) щодо розташування громадської організації «Рада ветеранів», в службовому приміщенні будівлі Житомирського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області; копію договору оренди громадської організації «Рада ветеранів», в службовому приміщенні будівлі Житомирського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області; копію оціночної вартості службового приміщення будівлі Житомирського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області наданої громадській організації «Рада ветеранів»; провести перевірку та перевірити сплату комінальних послуг та орендної плати, сповістити по суті звернення за підсумками перевірки (а.с.7).

12 лютого 2018 року відповідачем перенаправлено звернення позивача від 06 лютого 2018 року для розгляду розпоряднику інформації - Головному управлінню Національної поліції у Житомирській області, оскільки питання порушенні у зверненні не належать до компетенції відповідача, про що зазначено у листі №18/2-Г-44 та одночасно повідомлено ОСОБА_1 (а.с.7 зворот).

Вважаючи, що на даний запит відповідач не надає повну та достовірну інформацію, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.40 Конституції України держава гарантує, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 1 Закону України "Про інформацію" передбачено, що інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Статтею 3 Закону України "Про звернення громадян" роз'яснено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Даною статтею також надано тлумачення зазначених термінів.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно ч. 6 ст. 5 Закону України "Про звернення громадян", письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв'язку (електронне звернення).

Відповідно ч. 1 ст. 14 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Так, відповідно до підпункту 1 пункту 5 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 878, МВС з метою організації своєї діяльності, зокрема забезпечує в межах повноважень, передбачених законом, здійснення заходів щодо запобігання і протидії корупції, контроль за їх реалізацією в апараті МВС, територіальних органах, закладах, установах і на підприємствах, що належать до сфери управління МВС.

Отже, розгляд порушених у зверненні позивача питань (що стосується приміщення будівлі Житомирського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області) не належить до компетенції Управління запобігання корупції та проведення люстрації МВС України.

Водночас, згідно із підпунктом 1 пункту 5 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 877, Національна поліція з метою організації своєї діяльності, зокрема забезпечує в межах повноважень, передбачених законом, здійснення заходів щодо запобігання корупції, порушень законності, службової дисципліни і контроль за їх реалізацією в центральному органі управління Національної поліції, територіальних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери її управління.

З матеріалів справи вбачається, що 12.02.2018 за вихідним № 18/2-Г-44 звернення ОСОБА_1 від 06 лютого 2018 року було надіслано для розгляду за належністю до Національної поліції України. При цьому, відповідачем дотримано строк, передбачений ч.3 ст.7 Закону України "Про звернення громадян ".

Отже, аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з боку Управління запобігання корупції та проведення люстрації МВС України відсутні неправомірні дії (бездіяльність), яка полягає в ненаданні повної та достовірної інформації на звернення, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем на виконання ч.2 ст. 77 КАС України та наявними у матеріалах справи доказами спростовано, а позивачем не доведено наявність протиправних дій або бездіяльності при розгляді клопотання позивача від 06.02.2018, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат у даній адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 258, 261-262 КАС України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Л.А.Шуляк

Повний текст складено 11.06.18