Справа № 824/901/17-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2018-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/901/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Левицький В.К.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

29 травня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Ватаманюка Р.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Гроссу Д.М.

представника відповідача: Бурлака Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2017 позивач - ОСОБА_5 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 22.01.2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

У судовому засіданні представники відповідача підтримали доводи апеляційної скарги та просили суд її задовольнити.

Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проходив службу в органах внутрішніх справ з 01.10.2008 по 06.11.2015 року, а з 07.11.2015 року прийнятий на службу в поліцію, звільнений з якої 31.10.2017 року, що підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_1.

На момент звільнення позивач проходив службу на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції № 4 Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області.

19.10.2017 року ГУНП в Чернівецькій області видано наказ №1014 "Про призначення та проведення службового розслідування", яким призначено службове розслідування по факту порушення службової дисципліни поліцейським Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 Проведення службового розслідування доручено комісії у складі: голови комісії - полковника поліції Горбана М.К., заступника начальника УКЗ ГУНП в Чернівецькій області - начальник відділу ІОС; членів комісії: підполковника поліції Бешлей О.В., старшого оперуповноваженого Чернівецького управління ДВБ НП України; майора поліції Бічер М.М., інспектора відділу ІОС УКЗ ГУНП в Чернівецькій області; підполковника поліції Федорова Б.Д., начальника сектору кадрового забезпечення Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області.

За результатами проведеного службового розслідування, створеною комісією 20.10.2017 року складено висновок, який затверджений начальником ГУНП в Чернівецькій області 20.10.2017 року.

У висновку службового розслідування зафіксовано, що до УКЗ ГУНП в Чернівецькій області надійшла доповідна записка начальника Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області полковника поліції Гросу В.В. про те, що 18.10.2017 року з 09 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв., позивач без поважних причин на службу не вийшов та про свою відсутність на роботі нікого не повідомив. Вказане підтверджується поясненнями начальника сектору кадрового забезпечення Кіцманського відділу поліції ГУНП підполковника поліції Федорова Б.Д., заступника начальника Кіцманського відділу поліції ГУНП майора поліції Северина О.І., старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції №1 Кіцманського відділу поліції ГУНП майора поліції Ілюка Д.П., поліцейського-водія Кіцманського відділу поліції ГУНП капрала поліції Незвиського В.В., помічника чергового сектору реагування патрульної поліції №4 Кіцманського відділу поліції ГУНП старшого сержанта поліції Миронюка М.Б., які повідомили про невихід позивача на службу 18.10.2017 року.

У зв`язку із цим, 18.10.2017 року о 08 год. 30 хв., позивач не заступив на чергування у складі наряду реагування патрульної поліції Кіцманського ВП, згідно затвердженого графіку чергувань.

Про те, що 18.10.2017 року о 08. год. 30 хв. позивачу необхідно прибути до підрозділу поліції для заступання на чергування, про що йому по телефону повідомив помічник чергового СРПП №4 Кіцманського відділу поліції ГУНП старший сержант поліції Миронюк М.Б. 17.10.2017 року, о 12 год. 00 хв., що підтверджується його поясненнями.

Цього ж числа, поліцейськими Кіцманського ВП було складено акт про відсутність на роботі позивача, який відповідним чином зареєстрований у канцелярії Кіцманського ВП за №9450/123/46/04-2017.

У висновку службового розслідування також, зазначено, що 20.10.2017 року до УКЗ ГУНП в Чернівецькій області з Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області надійшла доповідна записка начальника Кіцманського відділу ГУНП в Чернівецькій області полковника поліції Гросу В.В. про те, що з 19.10.2017 року по 14 год. 00 хв. 20.10.2017 року позивач без поважних причин не вийшов на службу та про свою відсутність на роботі нікого не повідомив, про що 19.10.2017 та 20.10.2017 року посадовими особами Кіцманського ВП було складено акти про відсутність позивача на роботі, які відповідним чином зареєстровані Кіцманським ВП за №9513/123/46/04-2017 та №9535/123/46/04-2017.

В службовому висновку зафіксовано, що у ході проведення службового розслідування позивачу було запропоновано надати пояснення з приводу вищевикладених подій, однак останній пославшись на ст. 63 Конституції України, в категоричній формі від надання пояснень відмовився.

У подальшому, з метою встановлення факту можливого перебування позивача на лікарняному, до Кіцманської центральної районної лікарні та Державної установи "Територіальне медичне об'єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області" були направлені відповідні запити.

Згідно довідки Кіцманського центральної районної лікарні від 20.10.2017 року №236 та довідки Державної установи "Територіальне медичне об'єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області" від 19.10.2017 року №33/46-869, позивач 18.10.2017 року за медичною допомогою до вказаних медичних закладів не звертався, на амбулаторному або стаціонарному лікуванні у них не перебуває.

Враховуючи вищенаведене, комісія, яка проводила службове розслідування, прийшла до висновку про те, що позивач з 09 год. 00 хв. 18.10.2017 року по 14 год. 00 хв. 20.10.2017 року, без поважних причин не вийшов на службу, що згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України потрібно кваліфікувати як прогул без поважних причин (відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня).

Такі дії позивача, на думку комісії, свідчать про порушення ним вимог ст. ст. 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, вимог п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію", що вказує на наявність в його діях дисциплінарних проступків, за вчинення яких він, згідно із ст. 5 Дисциплінарного статуту ОВС, підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності.

У висновку також зазначено, що обставинами, які обтяжують ступінь дисциплінарного проступку є умисні дії порушника, нещирість під час проведення службового розслідування. Обставин, що пом'якшують відповідальність не встановлено.

За результатами проведеного службового розслідування комісією запропоновано за грубе порушення службової дисципліни, начальника СРПП №4 Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_5, зі служби в поліції звільнити.

24.10.2017 року ГУНП в Чернівецькій області видано наказ № 523 "Про покарання", пунктом першим якого наказано за грубе порушення службової дисципліни, начальника СРПП №4 Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_5, зі служби в поліції звільнити.

26.10.2017 року наказом ГУНП в Чернівецькій області №157 о/с "Про особовому складу", відповідно до п. 6. ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) капітана поліції ОСОБА_5 (0077381) начальника сектору реагування патрульної поліції №4 Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецької області, з 31.10.2017 року звільнено зі служби в поліції.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що при проведенні службового розслідування відповідачем не повно і не всебічно досліджено всі обставини та матеріали справи про дисциплінарний проступок вчинений позивачем, що призвело до неправильного та передчасного висновку і як наслідок до незаконного звільнення позивача зі служби в поліції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді (ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII).

У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ст. 19 Закону № 580-VIII).

Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580 -VIII).

Водночас, згідно з п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23.12.2015 №901-VIII до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" на поліцейських поширено дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006 № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.

За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ст. 5 Дисциплінарного статуту).

Згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 №230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за №541/23073 (далі - Інструкція ).

Згідно п. 2.1 Інструкції, підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України і можуть викликати суспільний резонанс.

Якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення (п. 5.4. Інструкції).

Отже, підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв'язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни. Водночас при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість таких, обставини, за яких вони вчинені, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації.

Згідно матеріалів справи, відповідач дійшов до висновку про порушення позивачем вимог ст. ст. 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, вимог п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію", що вказує на наявність в його діях дисциплінарних проступків, за вчинення яких він, згідно із ст. 5 Дисциплінарного статуту ОВС, підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності. Зокрема, позивач з 09 год. 00 хв. 18.10.2017 року по 14 год.00 хв. 20.10.2017 року, без поважних причин не вийшов на службу, що згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України кваліфіковано як прогул без поважних причин (відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня). У службовому висновку відповідач також вказував як обставину, що обтяжує ступінь дисциплінарного проступку позивача умисні дії порушника та нещирість під час проведення службового розслідування.

Частинами 10 та 15 ст. 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Так, з матеріалів службового розслідування вбачається, що при визначенні позивачу дисциплінарного стягнення відповідачем не було враховано тяжкість проступку, обставини, за яких вони ним скоєні, його попередня поведінка та ставлення до виконання службових обов'язків тощо. Не вказано мотивів надання переваги обраного виду дисциплінарного стягнення (звільнення з посади) і не можливості застосування більш м`якого виду дисциплінарної відповідальності враховуючи обставини справи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до графіку несення служби особовим складом Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області, позивач мав прибути на чергування у складі наряду реагування патрульної поліції Кіцманського ВП 18.10.2017 року.

Однак, зрозумівши, що через свій хворобливий стан не зможе вийти на службу, о 08 год. 10 хв. зателефонував начальнику сектору швидкого реагування Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області майору поліції ОСОБА_7 та повідомив останнього про свій стан, з проханням помінятися з ним змінами, на що ОСОБА_7 погодився, за умови погодження даної заміни із керівництвом відділу поліції.

Так, о 08 год. 15 хв. позивач зателефонував заступнику начальника Кіцманського ВП начальнику патрульної поліції підполковнику поліції ОСОБА_6. та повідомив, що захворів і йому необхідно звернутися до лікаря. Одночасно, він повідомив, що узгодив заміну із начальником сектору реагування ПП №1 Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області майором поліції ОСОБА_7 В подальшому, начальник сектору швидкого реагування Кіцманського ВП ГУ НП в Чернівецькій області майор поліції ОСОБА_7 передзвонив йому і повідомив, що заступив на службу замість нього, що підтверджується записами книги нарядів Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області.

Зокрема, з наявних в матеріалах справи роздруківок знімку екрану мобільного телефону позивача (скріншот) за 18.10.2017 року встановлено, що о 08 год. 10 хв. 18.10.2017 року позивач зі свого мобільного телефону (НОМЕР_2) зателефонував ОСОБА_7 (номер мобільного телефону НОМЕР_3). Тривалість розмови 2 хв. 25 с. Пізніше, о 08 год. 14 хв. та 08 год. 15 хв. 18.10.2017 року позивач зі свого мобільного телефону (НОМЕР_2) зателефонував ОСОБА_6. (номер мобільного телефону НОМЕР_4). Тривалість розмови відповідно 28 та 23 секунд. Об 08 год. 35 хв. ОСОБА_7 зі свого мобільного телефону (НОМЕР_3) зателефонував позивачу (номер мобільного телефону НОМЕР_2). Тривалість розмови 1 хв. 37 с.

З вищенаведеного вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений позивачем про неможливість виходу останнього на службу через свій хворобливий стан.

Разом з тим, позивач на підтвердження звільнення від роботи у зв'язку з непрацездатністю в період з 18.10.2017 по 21.10.2017 року надав листок непрацездатності Серія №817200 від 18.10.2017 року.

Так, згідно листка непрацездатності Серії АГГ №817200 встановлено, що вказаний листок непрацездатності видано 18.10.2017 року позивачу лікарем Реваківської АЗПСМ комунальної установи "Кіцманський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" ОСОБА_16

Згідно вказаного листка непрацездатності позивач був звільнений від роботи з 18.10.2017 по 21.10.2017 року Вийти до роботи 22.10.2017 року. Первинний діагноз: ГРВІ (гостра респіраторна вірусна інфекція), катар верхніх дихальних шляхів. Діагноз заключний: ГРВІ (гостра респіраторна вірусна інфекція), катар верхніх дихальних шляхів. Вказаний листок непрацездатності засвідчено печаткою та підписом уповноваженої особи Державної установи "Територіальне медичне об'єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області".

Таким чином, оскільки вищевказаний листок непрацездатності є підставою для звільнення позивача від роботи у зв'язку з непрацездатністю, колегія суддів вважає, що в діях позивача відсутній прогул без поважних причин в період з 18.10.2017 по 21.10.2017 року.

Слід зазначити, що відповідач не надав доказів визнання листка непрацездатності виданого позивачу недійсним чи таким, що виданий з порушенням порядку видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 455 від 13.11.2001 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.12.2001 року за № 1005/6196.

Так, колегія суддів вважає, що відповідач знав про перебування позивача на лікуванні, його бажання надати підтверджуючі документи поважності неприбуття на службу та пояснення з питань по яких призначено службове розслідування. Однак, в супереч вимог п. 6.3 Інструкції при затвердженні висновку службового розслідування відповідач не врахував вищенаведеного, передчасно та без врахування всіх обставин справи, прийняв оскаржувані накази про звільнення позивача із займаної посади.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується з висновками суду, що при проведенні службового розслідування відповідачем не повно і не всебічно досліджено всі обставини та матеріали справи про дисциплінарний проступок вчинений позивачем, що призвело до неправильного та передчасного висновку і як наслідок до незаконного звільнення позивача зі служби в поліції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, з'ясував всі обставини справи, які мають значення для її вирішення та не допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що вказує на безпідставність доводів апелянта.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 січня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 05 червня 2018 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Матохнюк Д.Б. Ватаманюк Р.В.